11 
förut upprätta stjelkarne böjde sig nedät, men uppnädde 
ej horisontalläget, utan blefvo stâende i en vinkel af 
85 — 45° öfver borisontallinien. De Holosteumplantor, 
hvilka heia tiden befunnit sig i det fria, hade sain- 
tidigt börjat resa sina stänglar nägot, men uppnädde 
ej vertikalläget, utan stannade likaledes i en vinkel 
at 85 — 45° öfver horisontallinien. I detta läge förblefvo 
bäda grupperna af plantor under fiera dagar; det var 
tydligen denna ställning, som motsvarade den för till- 
fället herskande temperaturen. 
Härmed harmoniera äfven lakttagelserna i det 
fria. Öfvergängen frän horisontalläget tili vertikal- 
ställningen sker i det fria sällan med ett slag, utan 
försiggär sä, att stjelkarne först höja sig nägot (15 
— 20°) öfver marken, i hvilken ställning de kunna 
förbli i dagar eller t. o. m. veckor, derest tempera- 
turen ej visar nägon nämnvärd stegring. Pa detta sätt 
genomlöpes sakta och under oskillationer upp och ued 
heia kvadranten trän horisontal- tili vertikallinien. 
Vanligen uppnäs vertikalställningen först när en del 
kapslar börjat öppna sig. 
Förmägan att pä detta sätt intaga ett gentemot 
tyngdkraften vexlande läge försvinner naturligtvis i 
den man stänglarna mista förmägan att tillväxa. Sträck- 
nmgsstadiet eger emellertid hos Holostcum en ovanligt 
läng varaktighet, sä att stora kraftiga stänglar pä 15 
— 20 centimeter ännu utefter liela sin längd ega för- 
mägan att kröka sig. Omsider försvinner den geo- 
tropiska reaktionslörmägan i internodierna men stannar 
ännu en tid kvar i nodi, sä att Holostcum pä detta 
stadium vore att räkna tili de ledade växterna (Ge- 
lenkpflanzen *)). Slutligen styfna dock äfven nodi, 
men vid denna tid ha vanligen kapslarna öppnat sig, 
och växten torkar derpä snart hört. 
Det är emellertid hegst sannolikt, att man skulle 
kunna tvinga Holostcum att geuomlöpa heia sin utveck- 
’) Jfr. Kohl, Botan. Zeit 1899. 
