12 
ling som nedliggande växt, um man kuude sörja for alt 
temperaturen under en längre tid holles t. ex. om- 
kring + 5° C. Under vâren 1 900, som särskildt i 
förra hälften af maj utmärkte sig genom sin lâga 
temperatur; paträffade man ej sällan stora krattiga 
exemplar raed horisontalt nedliggande stjelkar i det 
närmaste fullmogna kapslar. I detta hänseende röjer 
Holosteum en bestämd afvikelse frân den af Voechting 
studerade Mimulus Tillingii, som sa länge skotten till 
följd af lag temperatur äro horisontala, förblir pâ det 
vegetativa stadiet, och först gâr i blom, när stjelkarne 
varit i tillfälle att en tid växa vertikalt vid högre 
temperatur. 
I anatomiskt hänseende är Holosteum-stängeln 
fullkomligt radiärt byggd. Vid högre temperatur är 
den äfven i fysiologiskt afseende radiär, men icke sä 
vid lägre temperatur. De nedliggande trausversalgeo- 
tropiska stänglarne visa nemligen otvetydliga tecken 
tili fysiologisk dorsiventrdlitet. Denna egenskap kan 
man lätt pavisa, om man vid lag temperatur odlar 
Holosteum i sä sma krukor, att de horisontala stjelkarne 
skjuta ett stycke ut öfver krukans kant. Vrider man 
nu krukan 90° och fixerar henne i detta läge, sä att 
en del Holosteumstjelkar äro riktade rakt uppât, en 
annan del rakt nedât, sa finner man att bâda grup- 
perna af grenar âtervinna horisontalläget genom en 
ökad tillväxt i den morfologiska öfversidan. Följden 
häraf blir den, att de vertikalt nedâtrigtade grenarne 
böja sig bakât och växa in under den horisontalt 
fixerade krukans undre kant, i stället för att växa 
rakt ut i lüften, som man kanske hade väntat, och 
som âtminstone hvad ljustillgângen beträffar hade varit 
fördelaktigare. En ytterligare följd blir äfven, att dessa 
stänglars forna morfologiska öfversida numera förvand- 
lats till morfologisk undersida, men det oaktadt tillvâxa 
stänglarne i horisontalplanet som om ingenting passe- 
