19 
Sâsorn fall af psykroklini anför Voechting äfven 
de rörelser, hvilka pä senhösten utföras af en del 
öfvervintrande blad, som under vintern ligga tryckta 
intill marken ( Geum urbanun, Androsace lactißora o. s. v.) 
Wille, som närmare undersökt dessa rörelser frän fy- 
siologisk synpunkt, förklarar saken pa följande satt: 
i bladen och bladskaften förlöpa kollenkymsträngar, 
som äro passivt spända, men pa undersidan starkare 
an pa öfversidan; när da tili följd af lägre tempera- 
1, ur turgorn sjunker i bladets parenkymatiska väf- 
nader, kontraheras de undre kollenkymsträngarna star- 
kare än de öfre, och härigenom kommer böjningen 
nedat till stand. 
Om vi, sasom Voechting gör, antaga denna för- 
klaring vara riktig — och det fins för närvarande 
inga skäl att betvifla dess riktighet — sä är harmed 
äfven sagt att dessa psykrokliniska fenomen icke kunna 
betraktas som irritationsrörelser, förmedlade genom 
protoplasmat, utan maste anses som rent fysikaliska 
processer liksom t. ex. fallet är med de hygroskopiska 
rörelserua *). 
Af det redan sagda framgar det tydligt nog, 
att Voechting under rubriken psykroklini sammauför 
fenomen, som i fysiologiskt hänseeude ej hafva det 
minsta med hvarandra att skaffa, om äfven deras bio- 
logiska betydelse är densamma. Som fysiologisk term 
är derför ordet psykroklini fullkomligt meningslöst, en- 
dast som biologisk rubrik kan det ega nagon raison 
d’être. 
De psykrokliniska rörelsernas biologiska 
betydelse. 
De psykrokliniska rörelsernas gagn för växten 
ligger i öppen dag. Dels minskas värmestralningen, 
*) Minskningen i väfnadsspänningen är naturligtvis intet irri 
tationsfenomen, ntan beror pä rötternas oförmäga att vid lag 
temperatur upptaga tillräckliga vattenkvantiteter. 
