30 
— Hvarje podetiespets bildar sin lilla häftskifva hvars 
oregelbundna omkrets srnäningom sammanflyter med 
grannspetsarnes. Liksom i podetierna äro hyferna löst, 
förenade med hvarandra och interstitierna stora. De 
äro smala — 3,75 ju i diameter — och som hos flere Cla 
c Ioniers kortikalhyfer i spetsen ofta svagt klolikt krökta. 
En öfvergangsform tili föregäende typ bilda de 
( Vadowia-pödetier, hvilka som hos Cladina utlöpa i po- 
lytomiskt sig törgrenande spetsar. Om dessa fästas 
vid nagot föremal, utbreda de sig likaledes tili ore- 
gelbundna häftskifvor, men dessa sammansluta sig sällan 
tili sa tydliga griporganskomplex som hos Cladinerna. 
Exempel lemnar Cladonia fur cat a (Huns.) Fr. v. sulni- 
lata (L.) Fi,k. 
Getraria-typen. 
De hârbildningar, som Unnas i kanten af bâlfli- 
karne hos Cetraria islandica (L.) Ach., äro sedan gain- 
malt kända och belagda med en hei del namn. Hvad 
man angaende dessa cilier, spinulæ och al lt hvad de 
kallas i litteraturen torde ha förbisett, är att deras 
spetsar lätt fästa sig vid föremal i den omgitvande 
Vegetationen, hvarefter de komma att fungera som 
ypperliga häftorgan, d. v. s. hapterer. 
Men dessa cilier hafva som bekant en annan 
mycket viktig funktion i laf'vens lif. I deras spets 
anläggas nämligen pyknider, af hvilka i lärobokslitte- 
raturen ofta brukar förekomma afbildningar. 
Utvecklingen af haptererna tillgär pa föl jande sätt. 
Antingen förblir pyknidanlaget i ciliens spets rudi- 
mentärt, och spetsen omdanas utan vidare vid berü- 
ring tili hapterens fästyta. Eller ock anlägges hapi- 
teren först sedan pykniden sluttömts pa sina kooidier. 
Denna anläggning kan ske pa tvänne olika sätt, inel- 
lan hvilka dock öfvergangar finnas. 
1) Hyferna i konceptakelväggen och angränsande 
delar af pyknidbäraren utväxa och bilda en fortsätt- 
