40 
las — förut voro blott krusbär med gröna Irukter 
kända — , torde det hafva blifvit motbjudande att 
kalla röda vinbären för röda krusbär. Nog af, de 
röda vinbären jämfördes i stallet med korinter ocli 
kallades liksom ännu i dag red currants. I Fran- 
krike, dar man mindre bekymrade sig om krusbärs- 
odling, blef namnet Groseille rouge, d. ä. röda krus- 
bär, sä inrotadt under vinodlingens tid pa 1500-talet, 
att det ej rubbades, sedan röda krusbär äfven där 
kanske redan i början af 1600-talet blefvo bekantg, 
utan har bibehallit sig ända tili vära dagar. I an- 
dra länder erhöllo de röda vinbären nybildade natnn, 
som ingenting hade med hvarandra att göra säsom 
Johannisbeere i Tyskland efter bärens mognadstid och 
röda vinbär i Sverige, emedan af bären beredes vin. 
Här och hvar kallas vinbärsbusken äf befolkuingen 
säväl i Norge som i södra Sverige äfven Rips eller 
Reps 1 ). 
Om, säsom ofvan är papekadt, Frankrike sanno- 
likt är att beteckna som det land, där vinbärsodlin- 
gen egentligen tagit sin början, sä är det likväl Hol- 
land, som har förtjänsten af att hafva genom omsorgs- 
full odling förädlat de ursprungliga vinbärssorterna och 
därigenom bragt vinbärsodlingen till dess nuvaraude 
Standpunkt i Europa. Fran Holland har kanske fler- 
talet i Sverige nu odlade vinbärssorter Ursprungligen 
kommit och bland dessa den bästa af dem alla, näm- 
ligen röda holländska vinbär. När denna inkom 
till Sverige, känner jag ej, men det är bekant, att 
till Sverige, införskrefvos röda vinbärsbuskar direkt 
fran Holland jämte en mängd andra trädgardsväxter 
redan 1(570 (Swederus, Svensk hortikultur i forna 
dagar, Svenska tradgärdsföreningens tidskrift, 1880, 
p. 117). Rörande detaljerna vid vinbärens odling i 
’) För svenska öron ljuder det tyska uttalet af b i Ribes nä- 
stan som p, hvilket mähända kan vara en af anledningarne tili 
ofvannämnda allmogenamn. 
