42 
tixerad *) förändring i bärens storlek iuträdt hos de 
odlade formerna pâ gruud af den lângvariga odlingen 
är en frâga af största intresse, som emellertid skulle 
kräfva mânga âr för sin lüsning. Det är en allman 
fëreteelse sâvâl i naturen som i kulturen, att en hel 
del egenskaper hos växterna äro allt efter växtens 
art underkastade en större eller mindre förändring, 
som direkt framkallas af de olika yttre forhâllanden. 
under hvilka de särskilda individen lefva * 2 ). Af denna 
omständighet i förening med urval betjänar man sig 
för att framställa i ett eller annat afseende förädlade 
raser 3 ). Köttiga och stora rötter hos morot, palster- 
') Fixerad begagnas här i betydelse af füllt inhærent (samen- 
beständig i. Fixerad begagnas äfven i en belt annan betydelse näm- 
ligen om den oförändrade groddplantsegenskapen hos de indivi- 
dualiserade sidoskotten frân groddplantor af âtskilliga Conifercr. 
Det kan emellertid aldrig blifva frâga om inhærenta egenskaper 
hos dessa individ (t. ex. Retinospora), som under heia sitt jäm- 
förelsevis korta lif bibehâlla sidoskottens utseende hos groddplautan. 
redan af den omständigheten, att de, ehuru Gymnospermer, aldrig 
blomma och sätta frukt. 
2 ) Det hör für öfrigt till en arts karaktärer att uppträda i 
bestämda mot gifna forhâllanden svarande former. Biologiska for- 
mer af detta slag (modifikationer) kunna understundom vara hvar- 
andra mycket olika t. ex. landt- och vattenformen af Polygonum 
amphibiutn n>. il. Att kalia dylika former, som systematiskt kunna 
jämföras med t. ex. heterostyla former af Primula, för variteter 
är väl mindre riktigt. Nappeligen skulle man kunna framställa 
nya elementararter genom urval af sâdana af lokala forhâllanden 
direkt beroende former. Försük i den vägen liafva misslyckats. — 
Frân lokalmodifikationerna skilja sig de modifikationsformer, i 
hvilka lägre klorofycé-arter upträda (Hedlund, Om polymorfisraen 
hos aërob. klorof. i Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. Stockholm. 
1899, N:o 5. p. 509 — 535) därigenom, att en af gifna fôhâllanden 
framkallad modifikationsform kan. äfven sedan dessa upphört att 
verka, bibehâlla sig oförändrad till dess nâgon förändring till 
vissa nya forhâllanden framkallar en annan utveeklingsriktning 
och en ny modifikationsform af arten. Det inträffar derföre myc- 
ket ofta, att olika modifikationsformer af samma art kunna växa 
vid sidan af hvarandra under lika forhâllanden. nâgot, som där- 
emot ej är fallet med lokalmodifikationerna. 
3 1 Ras kallas här en växtform. hvars utmärkande egenskap 
(eller egenskaper) under andra förhällanden än de, som gynnat 
dess uppkoinst, sä smäningom gär förlorad vid förökning genom 
frö. Ras kallas äfven ofta en elementarart, dä bland de nu lef- 
vande elementararterna finnas nâgon eller nâgra. som i nâgon 
högre grad liknar densamma. 
