50 
slägtade äfven odlas, med hvilka fruktbara bastarder 
kunna bildas. 
Merendels kan man inom en genom korsningar 
i kultur uppkommen formgrupp pävisa, hvilka de ur- 
sprungliga elementararterna äro, för sä vidt icke dessa 
hafva utdött i naturen. Har odlingen börjat i jäm- 
förelsevis sen tid, sasom fallet är med de röda vin- 
bären, finnes utsigt att i naturen äterfinna de ele- 
mentararter, som tili odling inflyttas trän vildmarken. 
En annan följd af att de befunnit sig blott en jäm- 
förelsevis kort tid — omkring 500 ar — i kultur, 
är den, att de icke genom korsningar utgöra en i 
och för sig outredbar härfva at former, hvarföre det 
är temligen lätt att bland de talrika vinbärssorterna 
urskilja olika elementararter. Da man alldeles säkert 
kan antaga, att inga andra märkbara förändringar 
inträda under den vegetativa förökningen af en vin- 
bärssort än sädana, som kunna förekomma hos former 
med hvita bär eller brokiga blad, motsvaras hvarje vin- 
bärssort af sin särskilda, ur frö uppkommna planta. 
Om olika elementararter bland vara odlade röda vin- 
bärssorter finnas, maste alltsa under uppdragning af 
nya plantor genom frösadd sorterna gruppvis blitva 
hvarandra lika med hänsyn tili de hvarje särskild 
elementarart utmärkande egenskaperna, om icke möj- 
ligen förekommande bastarder dem emellan i allt för 
stör utsträckning därvid fa släppa tili utsäde. Inom 
hvarje grupp äro sorterna hvarandra nägot litet olika 
särskildt tili blommornas färg. Med t. ex. röda hol- 
ländska vinbär öfverensstämma ett par andra sor- 
ter, af hvilka den ena har blommorna stärkt rödfär- 
gade som hos Ii. petrceum , den andra blekt gulgröna 
och bären pa samma gang hvita ; men oberoende af 
färgen är blommans byggnad fullkomligt densamma 
och sä beskaffad, att gruppen skiljer sig betydligt frän 
alla andra. Äfven tili blomklasarnes form, bladens 
spetsiga flikar, härighet, färg och konsistens är niimnda 
