brum coll., B. pubescens coll, och B. pallidum , livilken 
sistnâmnda bestâr blott af en hittills känd elementar- 
art. Dessutom förekomma i trädgardarne mellan nâgra 
af dessa elementararter mellanformer, livilka otvifvel- 
aktigt äro bastarder och deras afkomlingar, hvilka bafya 
uppkommit vid olika tillfällen under uppdragning af 
nya sorter. De iakttagna mellanformerna tillhöra: 
R. silvestre X B. hortense, 
R. silvestre X B. pallidum, 
R. silvestre X B. bullatum. 
Som man finner ingâr B. silvestre i alia tre grup- 
perna af korsningsprodukter, och man skulle kunna 
vara böjd att däraf draga den slutsatsen, att B. sil- 
vestre varit mest och längst odlad. Den synes ocksâ 
liafva varit odlad redan vid midten af 1600-talet, 
men âtskilligt talar dock för, att B. hortense är äldre 
i kultur än B. silvestre. De äldre författarne sär- 
skilja icke dessa bäda arter. De äro ocksâ hvaran- 
dra temligen lika. Hos bada äro blommorna plattade 
och blekgröna — hos B. silvestre dock i regel fär- 
gade i midten och ofta äfven närmare spetsen af foder- 
bladen — ; hos bada äro de ouppsprungna ständar- 
kuapparne dubbelt sä breda som langa med rätt at 
sidorna riktade knapprum. Äro knapparne uppsprungna, 
kunna knapprummens ställning säkrast iakftagas ge- 
nom att uppifrän betrakta standarknappen. Mellan 
ständarne och stiftet finnes hos bâda en trubbigt fern- 
kantig vall, som är synnerligen kräftigt utbildad hos 
B. silvestre. Denna byggnad hos blomman är i huf- 
vudsak omtalad redan 1651 af Bauhin och Cherler 
(Historia plant, univ. II, p. 97). Utförligare behand- 
las blommans byggnad hos nämnda arter af Mertens 
och Koch 1826 i Röhling’s Deutschlands Flora II, p. 
249, men denna redogörelse synes hafva varit förbi- 
sedd af flertalet senare författare, som sysslat med 
hithörande växter. Skillnaden mellan B. hortense och 
B . silvestre är visserligen icke stör, men gifver sig 
