B. Smidtianum , hvilka bâda dock icke odlas for sina 
bar, men B. sïlvestre är icke känd därstädes. Ett 
herbarie-exemplar af B. hör tense, som jag sett trän Eng- 
land ”ad ripam fl. Wear Durham” tillhör den glatt- 
bladiga tormen med bL tt de grötre nerverna pa bla- 
dets baksida mycket glest ludna och öfverensstämmer 
i detta hänseende med flera odlade former af B. hor- 
tense t. ex. hvita holländska vinbär. Det skulle 
ocksä kunna vara möjligt, att denna sort härstammar 
frän den tid, da hvita vinbär började odlas i Holland, 
och künde salunda möjligen vara en afkomling af 
de först i Frankrike odlade Groiselles d’outre mer. 
Men i kultur förekomma äfven former af B. hortense 
med bladen underfill tunnt ludna öfver heia ytan, om ock 
svagare ludna, än de vanligtvis äro hos B. silve- 
stre. De kunna möjligen hafva intagits i kultur fran 
Tyskland. I Schlesien förekommer enligt Wimmer 
och Grabowski (Flora Silesiæ, I, 1827, p. 209j dylika 
former jämte glattbladiga. Den i norra Amerika före- 
kommande formen har äfven enligt herbarieexemplar, 
jag sett därifran, bladen underfill tunnt ludna öfver 
heia ytan säsom hos t. ex. de odlade impérial à fruit 
blanc och Bihes hortense var. acerifolium, en miss- 
bildning med de öffe bladen pa langskotten mycket ut- 
dragna pa längden med länga och inskuretsägade flikar. 
Närmast B. hortense kommer B. silvestre , som är 
utbredd i mellersta Europa fran Frankrike tili Schlesien, 
Österrike och Kroatien och förekommer möjligen äfven 
i Italien och nordöstra Spanien. Den är lätt att skilja 
frân B. hortense pa de starkare plattade blommorna, som 
nästan alltid äro rödbrunt tärgade eller prickiga i mid- 
ten innanför stândarne ; pä de mycket korta ständar- 
strängarne, som äro inemot tre ganger kortare än 
den oöppnade knappens bredd, och pa bladen, som 
äro plana mellan de stora nerverna, ofvan matt gröna 
(nästan blagröna) och försedda med kortare och myc- 
ket groft och trubbigt sägade flikar. De basala fli- 
