57 
käme äro ofta stärkt närmade livarandra. Bladen 
äro dessutom mestadels ludna öfver heia andre sidan 
nästan som hos R. pubescens. Men former förekomma 
äfven icke blott i kultur utan äfven i naturen (Schle- 
sien), hvilkas blad nndertill äro svagare lundna. Som 
typ kan bland de odlade formerna tjäna Fay’s new 
red prolific. Genom odling har donna sort, liksom 
andra tili denna elementarart hörande vinbärssorter un- 
der odlingen fatt betydligt större frukter än den vilda 
formen. Bären äro ätminstone under god vârd betyd- 
tigt större än bos röda vinbärssorter tillbörande R. hor- 
tense , hvilka sistnämnda pä den grand numera föga 
odlas. Storleken hos bären synes emellertid vara myc- 
ket beroende af jordens bördighet. Hos ett magert 
exemplar af R. silvestre i Upsala botaniska trädgard äro 
bären betydligt mindre än hos handelsträdgardarnes for- 
mer, hvilket dock äfven künde bero pâ olika aider i kultur. 
Nagra af de odlade vinbärssorterna af R. silve- 
stre har jag sett benämnda Fay’s new red prolific, 
röda körsbärs vinbär och Dochnals Giant. Hos 
en sort, som för öfrigt icke visar nagon afvikelse, 
äro blommorna i midten gröna som hos R. hortcnsc. 
Bären äro det oaktadt icke hvita utan röda som hos 
alla hithörande sorter. 
Bland former af bastardnatur, i hvilka R. silve- 
stre ingâr, ma särskildt nämnas en, som tili karak- 
tärerna ställer sig mellan R. silvestre och R. pallidum. 
Blommorna äro grundt klocklika, i botten släta och 
försedda med glatt foder. Bären äro hvita, och Sor- 
ten är temligen lägväxt. Det anmärkningsvärda är, att 
hos densamma regelbundet förekommer ett slags hete- 
rokladi, bestaende däri, att pâ en del skott bladen 
undertill äro ludna som hos en R. silvestre med ludna 
blad, pä andra däremot mycket tunnt ludna säsom 
hos R pallidum eller t. o. m. nästan glatta. Grenar 
med starkare ludna blad äro de förhärskande. Det 
ena slaget grenar gifver upphof tili det andra, hvil- 
