61 
odlade röda vinbär, och. R. silvestre far med hänsyn 
tili de odlade formernas stora frukter ett nytt namn 
macrocarpum. En sort kvita vinbär tillhörande R. hor- 
tense bär förut ett liklydande trädgardsnamn. R. triste 
coli, och R. petreeum , coli förvexlas med hvarandra och 
kallas R. petreeum ; och hvad J. förstär med R. pro- 
pitujuum , är alldeles oklart. Nägra synonym, som 
künde lemna nägon ledning, finnas ej upptagna i upp- 
satsen, som med afseende pä artutredningen nära an- 
sluter sig tili Koehne, Dendrologie, 1893, p. 196 — 197. 
— Janczewski uppger rörande R. hortense : ’’Fruit 
dépourvu de bec transparent”. Hos t. ex. formen 
acerifolium förblifver dock nedre delen af stiftet köt- 
tig pâ frukten lika tydligt som t. ex. hos R. pubescens. 
Redan pä 1500-talet hafva äfveu de hvarandra 
nürstâende R. bullatum och R. petreeum börjat odlas. 
Deras hemland är mellersta Europas bergstrakter frän 
Pyreneerna tili Karpaterna. Uppgiften om förekomst 
af R. petrœum i Asien beror pa förvexling med an- 
dra arter af R. rubrum s. I. De skiljas lätt frân alla 
andra därigenom, att bladen pa eftersommaren blifva 
temligen tjocka och styfva samt buckliga mellan de 
gröfre nerverna och ofvan glänsande mörkgröna. Frukt- 
ämnet är sâsom hos R. triste coli, koniskt inskjutande 
i blomman. Da det emellertid är den undre, ätmin- 
stone utvändigt af blommans stam bildade delen af 
fruktämnet, som efter befruktningen förstoras, mäste 
en undersökning af blommans byggnad företagas pä 
den nyss utslagna blomman, som för undersökuing af 
fruktämnets form genomskäres mediant pä längden 
med en hvass knif. De ouppsprungna ständarknap- 
parne äro ungefär lika länga som breda med snedt 
inatvända knapprura. Ständarknappar af detta. ut- 
seende förekomma för öfrigt hos alla arter förutom 
R. silvestre och R. hortense. R. bullatum , som igen- 
kännes därpa, att bladen underfill pä de stora ner- 
verna blott äro ludna och icke groft häriga, och att 
