62 
blommorna of’ta äro litet längre skaftade än hos R. 
pctrceum, är i planteringar längt vanligare an denna. 
Men ingendera har blifvit användbar som bärbuske. 
Dels äro baren for sura, och dels är fruktsättningen 
hos bâda mycket dâlig, ätininstone i trädgärdar och 
planteringar inora Sverige. Betydligt battre i bâda 
dessa hänseenden är bastarden mellan li. bullatum och 
R. silvestre , hvilken till och med kan odlas für bä- 
rens skull. Jag har af densamma sett blott tre bus- 
kar. En stàr som rest efter nâgon gammal plante- 
ring nedanför östra sluttningen af Upsala slottsbacke. 
En andra, som synes tillhöra samtna fröplauta som 
denna, star i Upsala stadsträdgard tillsammans med 
andra röda vinbärssorter. Hos bâda äro de unga bla- 
den of van rödbruna som hos R. pallidum. En tredje 
buske, som tydligen uppkommit ur annat frö än de 
bâda förra, stâr i en gammal häck i Upsala botaniska 
trädgärd. Bladen, som vid basen äro bredt vidöppna, 
äro ofvan gröna och blommorna längre skaftade i rik- 
blommiga klasar. Det är af deras förekomst tydligt, 
att de äro för länge sedan uppkomna vinbärssorter, som 
icke vu unit erkännande som bärbuskar. 
Oöfverträfifade af alla andra stä — visserligen 
icke tili bärens storlek, men tili deras smak och väx- 
tens egenskaper i öfrigt — de röda vinbärssorter, som 
tillhöra 11. pallidum , sä benämnd af Dietrich (Allgem. 
Uartenzeit. X, 1842, p. 268), emedan blommorna hos 
originalexemplaret i Berlins botaniska trädgärd voro 
nägot ljusare färgade än hos R. bullatum och R. 
Biebersteinii. Till denna art höra de i Sverige all- 
mänt odlade röda holländska vinbären. En an- 
nan hithörande sort afviker frän de röda holländska 
genom starkare färgade blommor, som äro lika r<">d- 
färgade som hos R. bullatum och R. petrceum. En 
tredje lägväxt sort har blekgröna blommor och hvita 
bär. Denna sort afviker dessutom därigenom, att bla- 
den vid basen äro tvära och icke djupt hjärtlika. R. 
