foliis magis pubesccntibus , ock om It. glabellum keter 
det: quod in Norvegia crescit glabrius est. Det är tyd- 
ligen denna Waklenbergs R. rubrum ß, som 1814 af 
Swartz (Summa veg. scand. p. 9) utan beskrifning 
benämnes It. rubrum ß pubescens; af Liljeblad 1816 
(Utkast till en svensk flora, ed. 3, p. 137) benämnd, 
R. rubrum pubescens seu petræum ’'med ludna blad 
nästan raka bl.klasar och kängande frukter” (i hvil- 
ken beskrifning röjes inflytande af beskrifningen pâ 
Smidt’s R. petræum , d. v. s. It. Smidtianum) ; af C. J. 
Hartman 1820 (Handb. i Skand. flora, p. 112) R. 
rubrum ß pubescens :i blad ock blomklasar smâludna, It. 
petræum Sm." ock af samme författare 1838 (Handb. 
i Skand. flora, ed. 3, p. 62) R. rubrum ß pubescens 
"blrna djupare, mer färgade; blad och blomklasar ludna 
.... de senare föga kängande, kortare blomskaft; 
mindre platta, brunfläckiga blr. närmande sig till R. 
petræum Wulf. R. sylvestre Lam." Det torde i detta 
fall icke vara lätt att med bestämdket säga, fran 
hvilket âr na omet pubescens bör räkna prioritet. Ar 
1814 är namnet gifvet tili en förut af Waklenberg 
1812 publicerad beskrifning, som är lika god som de 
följande före 1838, da det af blommans byggnad an- 
fördes ätminstone, att blommorna voro djupare (än 
hos R. hortense ) ock brunfläckiga, som de dock icke 
alltid äro. Äfven om man icke skulle räkna priori- 
tet längre tillbaka än tili sistnämnda ar, far namnet 
pubescens företräde framför holosericeum , som publice- 
rades med mycket god beskrifning af Dietrich 1843 
(Allgem. Gartenzeit. X, p. 266) ock fiera andra se- 
nare publicerade namu (se conspectus). Anförandet af 
II. petræum ock It. silvestre som synonym till R. pube- 
scens (i tredje upplagan af Hartmans flora) lemnar ett 
exempel pâ den stora oreda, som är râdande i litteraturen 
i fraga om de till R. rubrum s. 1. hörande elementararterna. 
Här ock kvar i trädgärdarne odlas äfven R. 
Biebersteinii , den mest storväxta af alia odlade for- 
