68 
frukt hade busken icke burit, sedan den kom tili 
trädgarden. Ett herbarieexemplar, taget af R. atro- 
purpureum i Berlins botaniska trädgard vid midten af 
1800-talet, förvaras i Upsala botaniska museum. Med 
detta exemplar öfverensstämmer den af Koehne utde- 
lade r R. petrauni Herb, dendrol. N:o 118”, hvilken 
enligt pà etiketten bifogad uppgift aldrig satter frukt 
i Berlins botaniska trädgard. Den af Koehne utde- 
lade Ribes- formen tillhör ocksâ R. Bieber steinii. — 
Det är för öfrigt ingen ovanlig företeelse, att växter, 
som blifvit flyttade under främmande yttre förhallan- 
den, bliiva sterila eller äga dalig fruktsättning. I en 
botanisk trädgärd kan man iakttaga manga sâdana 
fall. Detta är en omständighet att räkna med vid 
îakttagelser af växternas spridning i naturen. Om 
frön pä ett eller annat sätt spridts längt utom artens 
naturliga utbreduingsomrade och äfven växt upp tili 
nya individ, sä kan det likväl hända, att dessa icke 
komma att spela nâgon roi i artens vidare utbredning 
pa det nya omradet. För att anföra ett exempel kan 
Sorbus aria i mellersta Europas bergstrakter anträffas 
pâ en sâdan höjd, där den aldrig mognar sina fruk- 
ter. Har arten förmäga af vegetativ förökning, stäl- 
ler sig saken naturligtvis nägot annorlunda. 
Ribes Bieber steinii är utbredd förnämligast genom 
de sydligare delarne af Sibirien (och sannolikt söderut 
tili Himalaya) frân Kaukasus i vester tili Sachalin i 
öster. Närmast deusamma kommer den mera glatt- 
bladiga R. triste inom de mera centrala och högre 
belägna delarne af nämnda utbredningsomrade. Till 
derma forhâller sig R. Biebersteinii som R. pubescens 
till R. glabeUum , säväl tili morfologiska karaktärer 
som utbredning, i det de glattbladigare tillhöra de 
kallare regionerna. Med skäl kunna därföre R. triste 
och R. Biebersteinii ocksâ förenas tili en kollektivart 
R. triste coll. Ehuru bade Pallas rörande den förra 
och Bieberstein rörande den senare uppger, att baren 
