mare frändskap mellan dessa eller med andra ord, att 
de äga ett gemensamt Ursprung, hvarifrâu anlagen 
för analoga förändringar hos dem nedärfdes. Före- 
teelsen är alltför vanlig i växtvärlden för att kunna 
vara blott en tillfällighet. För en närmare frändskap 
talar äfven den omständighoten, att fruktämnet hos 
R. triste coli, är mindre stärkt uppskjutande i blom- 
man an hos R. petreeum coli. Men de nedärfda ut- 
vecklingsanlagen för bildande af analoga elementar- 
arter synas ga ännu längre tillbaka i tiden, emedan 
äfven R. hortense uppträder i dylika analoga former, 
och det gäller i viss man äfven R. silvestre. Om 
systematiseringen gjorts efter en morfologisk princip, 
hade alltsâ de tvâ sistnämnda bort ställas jämnställda 
med de följande arterna och icke sammanslâs tili en 
kollektivart R. rubrum coll., som tili sitt morfologiska 
innehall icke är jämnställd med dem. För bedömande 
af elementararternas relativa aider, som i själfva ver- 
ket är den grund, pä hvilken elementararternas Sy- 
stematik bygges, lemnar ofta en undersökning af deras 
utbredning i naturen i förening med deras morfologi 
en mycket god objektiv grundval (Wettstein, Grund- 
zuge der geogr.-morphol. Methode der Pflanzensyste- 
matik 1898). Utbredningen af de här behandlade 
elementararterna är dock ännu alltför otillräckligt känd. 
Sa vidt den är bekant, lemnar den visserligen föga 
upplysning om elementararternas relativa alder, men 
star i samklang med den systematiska indelningen 
här ofvan, som otvunget framgâtt ur en morfologisk 
jämförelse mellan elementararterna. 
1. R. petrœum har en vidsträckt utbredning i 
mellersta Europa, där den förekommer pä flere fran 
hvarandra skilda omräden, som linder istiden voro be- 
täckta af is. Med undantag af smärre vexlingar, för- 
nämligast tili harigheten, har den samma utseende pa 
Pyreneerna som pa Karpaterna och torde därföre tili 
typen säkert hafva fuDnits till redan vid istiden. Inom 
