84 
cens eller kanske nâgot senare invandrade 11 . ylabcl- 
lum frân uordligaste Ryssland genom Finnmarken och 
utbredde sig i Norge söderut till Dovre och inträngde 
därifran äfven i Härjedalen. Mycket sannolikt bildar 
den bastarder med R. pubescens, dar de växa tillsam- 
manSj och det är temligen pâtagligt, att R. scandicum 
förr i tiden uppkommit frän en eller flere sadana och 
därefter i fräga om val af lokal icke varit bunden 
vid sadana trakter, för hvilka R. glabellum är anpas- 
sad, utan kunnat utbreda sig äfven i Norra och mel- 
lersta delen af Sverige och äfven längre söderut i 
Norge. Fortfarande kunna naturligtvis bastarder upp- 
stä, hvilka i sin ordning lemna afkomlingar efter sig, 
som bilda en formserie mellan stamarterna. Det torde 
icke behöfva papekas, att dylika bastarder morfologiskt 
kunna lätt förvexlas med R. scandicum. Äfven denna 
kan utan tvifvel bilda bastarder med stamarterna, da 
den växer i sällskap med nagon af dem. Frän Dovre 
har jag sett en mellanform mellan R. scandicum och 
R. glabellum , och jag tror mig äfven hafva iakttagit 
mellanformer mellan R. scandicum och R pubescens 
Det är en troligen sedan Gærtners tid (Gærtner, 
Bastarderzeugung 1849) inrotad mening, att af ba- 
starder inga fixerade (fröbeständiga) nya former kunna 
uppstâ. Erfarenheten inom kulturen visar dock an- 
nat (Swingle and Webber, Hybrids and their utiliza- 
tion in plant breeding in Yearbook of Departm. of 
Agric. Washington 1897, p. 408). Och det är alldeles 
otroligt, huru lätt stundom en ny form med fixerade 
egenskaper pä den vägen kan uppstä. Är det fräga 
om en bastard mellan tvâ arter, hvilkas olika egen- 
skaper i förhällande tili hvarandra äro recessiva och 
dominerande, kan bland atkomlingarne i första gene- 
rationen efter bastarden finnas former, som enligt 
Mendelska lagen (Mendel, Versuche über Pflazen-Hy- 
briden in Verhandl. des naturforsch. Vereins in Brünn 
