Ill 
alvikelser hârifrân. Dâ dessa hapterer fixerat moder- 
individet vid och inné i en ljungbuske, öfvergär snart 
lafven till att blifva ett slags epifyt. Dess öfre del 
tillväxer och faster sig med nya hapterer i ljungen, 
medan den nedre delen afdör; och sa smaningom be- 
finner sig lafven högt öfver marken inné i buskens 
grenvärk, med hvilken den pâ en mängd punkter star 
i förbindelse. — Med en anteckning frân sydslutt- 
ningen af ljnnghed, Tunâsen, Gamla Upsala 18 27 I |S 98 
skall jag exemplifiera denna ljungens egendomliga epi- 
fyf vegetation. 
Ljungtufva 75 cm i diameter, 20 — 25 cm. hög. 
Liksom de omgifvande exemplaren hade den inträngt 
i Cladina- hed med Cetrariae. Marken under tufvan 
utan Vegetation med massor af smä döda, bladklädda 
ljunggrenar och busklafsräster. De understa 6 — -7 
centimeterna af ljungens grenvärk bara, utan blad och 
epifyter. De följande 10 centimeter nas grenvärk med 
lefvande blad och följande epifyter (strödda lafvar) : 
Cetraria cucullata (Beil.) Ach. strödd 
,, islandica (L.) Ach. enstaka 
Cladina silvatica (L.) tunnsadd 
Parmelia olivacea (L.) Ach. v. corticola Schær. tunnsadd 
,, physodm (L.) Ach. tunnsädd. 
Den öfversta zonen af ljungmattan utan epifyter, 
med lefvande blad och florala axlar — Cetrariae och 
Cladina komma sälunda att vara liksom upphängda 
midt inné i ljungtufvans massa. — I andra ljungtuf- 
vor funnos Cetraria nivalis (L.) Ach. och Cladina ran- 
giferina (L.) bland epifyterna; dessutom Parmelia fur- 
furacea (L.) Ach. och TJsnea barbata (L.) Fr. v. hirta 
(L.) Fr. 
I fjällheden har jag pä detta sätt iakttagit Alec- 
toria ochroleuca v. rigida klättra nagra centimeter upp- 
för Betula nanas grenvärk. En förekomst sä högt som 
0,5 m. ofvan marken pâ Betula odorata- buske i Aresku- 
tans trädgräns (juni 1898) torde battre förklaras med, 
