150 
deurn, subdecurrens. Squamae baud conspicue imbri- 
catæ, exteriores lanceolatæ, breves patentes, atrovi- 
rescentes concolores, interiores 1 — -1,5 mm. latæ, lineari- 
lanceolatæ, late viridi-marginatse, in apicem obtusius- 
culum attenuatæ, omnes pilis albidis basi nigra densis 
et glandulis mediocribus — minutis raris — numerosis 
vestitæ, baud vel sparsim stellatæ. Calathidium luteum 
25 — 30 mm. latum. Stylus siccus fusco-luteus. 
Den tämligen spensliga stjälken är mângbladig, 
vid basen langt mjukbârig samt vid midten och öfre 
delen beklädd at smâ bvita glandler och sparsamt stjärn- 
härig. ’’Rosettbladen' 1 äro tili det mesta förvissnade un- 
der blomningen, de yttre spadlika, det iure tunglikt — 
lansettlikt, alla belbräddade eller svagt uddtandade. 
Mest karakteristiska äro stjälkbladen genom sin lan- 
settlika form, belbräddade eller svagt tandade blad- 
kanter och rent gröna färg. Ofvan äro de nästan 
glatta, under midt för medelnerven och vid kanterna 
tätt lângbâriga. Blomställningen är föga sammansatt 
med korgskaften tätt stjärnluddiga och klädda af mi- 
kroglandler och fran holkarna nedlöpande fjäll. Hol- 
karna äro tämligen smâ, mörkgröna med äggrund 
nedlöpande bas. Holkfjällen äro otydligt tegellagda, 
de yttre lansettlika och utstaende, öfvergaende uti de 
holkskaften beklädande fjällen, de iure äro mera ut- 
dragna, bredt och tydligt grönkantade med en täm- 
ligen trubbig spets. Alla äro klädda af täta, ljusa 
svartfotade hâr, mer eller mindre uppblandade med 
ljusa mikroglandler utan eller med sparsamt förekom- 
mande stjärnhar. Stiften tiro i torrt tillstand brungula. 
Beträffande släktskapen med andra Hieracium- 
former torde âtskilligt tala för att ifrâgavarande form 
är att räkna till II. sparsifolium Lbg. I likbet med 
de fiesta former af II. sparsifolium bar den belbräd- 
dade eller svagt tandade blad, hvarigenom man genast 
urskiljer den frân alla rigidum- former. Bland sparsi- 
/b7?'?<»j-underarterna torde den komma närmast II. ana- 
