152 
Ofvanstâende vackra form af IL *trichocaulon Dahlst., 
som möjligen utgör eu särskild underart, utmärker sig 
genom de flikigt sägade bladen, genom de tydligt 
skaftadc mellersta stjälkbladen och genom det korta 
akladiet. Ofta äro bladens sägtänder ända tili 12 mm. 
länga, och stundom äro bladen sneda eller nägot böjda. 
Pâminner tili bladens tandning nägot om H. triclio- 
caulon f. attenuata Dahlst., insamlad af fort, pä Gfränsö 
i Ostergötland. Denna senare, som numera af Dahl- 
stedt föres till H. *rigidum Hu, ’) har dock mörkare 
holkar med större glandler och nästan inga har. Till 
bladens form och tandning liknar nyssnämnda scrratum- 
form en engelsk H. rigidum v. nidense F. J. Hanb. * 2 ). 
Holkarna hos de bäda formerna äro dock betydligt 
olika. 
Funnen uti Dal, Gunnarsnäs, Rostock (1899). 
Litteratur. 
Almquist, S. Studier öfver släktet Hieracium Stockholm 1881. 
Brenner, M. Spridda bidrag tili kännedomen af Finlands Hier.- 
former I— V. Helsingfors 1897. 
Dahlstedt, H. Bidrag tili sydöstra Sveriges Hicracium-Ü ora 
I— III. Stockholm 1894. 
,, „ De liier, nounullis scand. in horto Bergiano cultis. 
Stockholm 1891. 
„ ,, Adnotationes de Hier. Scand. I. Stockholm 1894. 
Elfstrand, M. Hieracia alpina des mittleren Skandinaviens 
Upsala 1893. 
Fries, E. Epicrisis generis Hier. Upsala 1842. 
Jouansson, K. Nya Archieracier frän Dalarne, Västmanland och 
Dalsland. Stockholm 1900. 
Lindeberg, C. J. Släktet Hieracium i Hartmans handbok i 
Skandinaviens Hora, elfte upplagan. Stockholm 1879. 
,, „ Ilieraciologiska bidrag (Separataftryck ur Göteborgs 
h. allm. lärov. program 1882). 
Nageli, C. von und Peter. Die Hieracien Mitteleuropas Bd. 
I München 1885. 
’) Dahlst. Bidr. III p. 228. 
2 ) E. F. Linton Set of british Hieracia Fase. V, n. 119. 
