186 
frâu m edi et som frân luft ocb iakttogos dessa försik- 
tighetsmâtt särskildt under första âret. Derefter maste 
dessa skyddsâtgârder sa smâningom öfvergifvas pâ 
grand af yttre svârigheter och vanskligheter, hvilka 
ej under nâgra omständigheter künde aflägsnas eller 
öfvervinnas, dâ plantorna blofvo äldrq. Dock sôrjdes 
pâ allt satt för, att intektion ej skulle bli müjlig Iran 
mediets eller underlagets sida. 
Alla de i det följande afsedda kulturförsöken ut- 
fördes under loppet af 1 — 2 3 — 4 âr allt efter ân- 
damâlet med de auordnade enskilda försöken eller 
försöksserierna ocb omfattade minst 2 och bögst 10 
ex. af hvarje art vid hvarje försök. Allt material, 
äldre och yngre, tillvaratogs och undersöktes uoggrannt 
och fullstandigt sâvâl till det yttre som i anatorniskt 
atseende. De fiesta försöken fingo <]varstâ i minst 
tvenne âr, der ej exemplaren af en eller annan opâ- 
râknad anledning dogo bort eller förstöi’des. Ettâriga 
plantor anvândes mest för att tillse huruvida nâgot 
anlag tili knölbildning redan under första âret egde 
rum, hvilket visade sig pâ ett par undantag när ej 
vara fôrhâllandet âtminstone i de af mig pröfvade 
fallen. Äfvenledes utfördes pä konstväg infektion pâ 
dylika ettâriga plantor, dâ de pâ förhand kunde anses 
mera nufitagliga för svampangrepp an mera till âren 
komna indiyider. Dessa senare pâ konstväg utförda 
experiment tillämpades emellertid ocksâ pâ 2 — 4 âriga 
exemplar för att sâlunda blifva i tili lalle att, om infek- 
tionen lyckades, följa den inficierande svampen i alla 
dess utvecklingsfaser tillsammaus med den af samma 
svampinfektion ästadkomna patologiska process, som 
yttrar sig i ofvannämnda ansvällningar i bladvecken 
eller strax öfver de stallen, der de affallna bladen halt sin 
]ilats. Till inympnig anvândes säväl sporer och hyf- 
material af Pénicillium och Botrytis som ytterdelar af 
ansvällningar lfän äldre träd af Eucalyptus, i hvilka 
delar lbrefunnos intrasslade eller ingrodda svamphyfer 
