191 
E. globulus', sarama nedsättning i växtkraft vid od- 
ling i grus- och lerjord och samma lifaktighet vid 
odling i löfjord. Nâgra arter pâverkas mera af än- 
dringar i kulturvilkoren an andra, hvilka âterigen 
visa sig mindre känsliga i detta afseende ock derför 
mindre ofta angifva lokala knöltillväxter â stammens 
nedre delar i bladvinklarna eller öfver bladärren. 
Eucalyptus mellioclora och Callistcmon coccineus voro 
mindre känsliga och angâfvo en svagare om ocksâ 
tydlig tendens till knölansvällning, medan utom E. 
globulus , E. viminalis , E. amgydalina och E. leucoxy- 
lon lätt nog stördes i sin i ofrigt kraftiga tillväxt och 
âdagalade stora anlag för frambringande af ans^äll- 
ningar. Stundom künde störningar späras äfven 
under förhällanden, da kulturvilkoren voro de inest 
gynsamma, af skäl, som ej künde med bestämdhet 
pävisas; under alla omständigketer föreläg en kraft- 
nedsättning i plantornas utveckling och under alla om- 
ständigheter inträdde raeromnärrmda ausvällningar â 
uppgifven plats. Ocksâ torde det erbjuda ett vis»t 
intresse att nämna, att tvenne mindre plantor af Eu- 
calyptus rostrata trots kultivering i god trädgard.smylla 
och gynsamt stälda för öfrigt likväl tycktes trifvas 
mindre väl och stannade efter i växten i jernförelse 
med systerplantorna i samma försök — men ocksâ pâ 
samma gang angâfvo tydliga och typiskt utvecklade 
stamknölar. 
Det sist anförda fallet är upplysande och styr- 
ker den slutledning, tili hvilken alia under ifrâgava- 
rande kultivering gjorda iakttagelser leda. Sattes en 
yngre planta af nägon bland här afsedda växtarter 
under möjligast gynsamma växtlighetsvilkor och af- 
hâllas alla störande inflytelser under tillväxtens fort- 
gang, sä vidt ske kan, uteblifver lokala ansvällningar 
â stammen; nedsättes deremot växtkraften i följd af 
förändrade och mindre fördelaktiga näringsförhällan- 
den är ansvällningen en städse äterkommande förete- 
