194 
korkhölje, socn täcker knölarna. Ä andra sidan har jag 
städse varit i tillfàlle att se svamphyfer intränga uti 
väfuaderna bade extra- och intracellulärt ; da har 
emellertid alltid förelegat äldre knölar, som af en eller 
annan orsak och väl oftast i följd af den primära 
knoppens eller de först anlagde knopparnes aftynaude 
och bortdöende frân ytan inât inurknat och vid dv- 
lika tillfallen ofta uppvisa brunfärgade streck inât 
mot knölarnas centrum. Men detta är ej annat an 
eu allmänt genomförd förstörelseprocess. som här lik- 
som vid sä manga andra liknande knölbildningar in- 
trader, och som ju ocksä eger rum hos Elirai i/ptus-av- 
ter â naturlig växtort (s. k. ^stringy-bark-trees" | och 
lika säkert lägga gründen tili den murkning, ät hvil- 
ken dylika träd med tiden hemfalla. De primära el- 
ler kanske rättare de äldre knoppanie i en dy T lik au- 
svällning, hvarom här är fraga, dö bort; och detta 
torde ingaluuda vara ovanligt, när de hvilande knop- 
parne ej komma tili utveckling. Grenom ständig till- 
växt i ansvällningen blottas de lätt och äro i dylikt 
fall lätt utsatta för att förstöras. Ocksa härstamma, 
sasom erfarenheten lärt oss, de första skottbildnin- 
garne ej alltid utan tvärt om mera sällau frân 
de heit visst först anlagda knopparne. När därför 
ansvällningen börjar förstöras är det tydligen Iran dessa 
första bortdöende eller döda stallen som förstörelse- 
processen irtgär. Uti mitt första rneddelande i denua 
fraga har jag sökt följa den anatomiska utvecklingen 
af ifragavarande knölbildningar och har jag dervid 
komrait tili den bestämda öfvert 3 T gelsen, att företeelsen 
stär i orsakssamband med en 1 ifiig meristemverksam- 
het och dermed förbunden riklig knoppbildning och 
knoppförökning. Jag har sedermera upprepat samma 
uudersökningar mer än en gang och resnl tatet är det- 
samma; min öfvertygejse har pa intet sätt rubbats. 
Att svamphyfer och tili och med sporer kunna före- 
komma uti äldre stamknölar är väl naturligt nog, da 
