195 
clessa knölar, sâsom F. v. Müller ocksâ skriftligen 
meddelat inig, i fria naturen ofta delvis rnurkna och 
do bort. Och det af Vuillemin anförda, beskrifna och 
afbildade fallet är heit visst ett dylikt af murkning 
angrippet fall. Att svampar under dessa förhällanden 
kunna finnas i och eineil an celler i väfnaderna är väl 
ej nägot sä egendomligt; men därmed är ingalunda 
svampens primära ingrepp bevisad. Detta senare har 
Vuillemin ej heller pâvisat ocb, sa vidt jag af mina 
undersökningar och erfarenhet far döma, är sädant ej 
heller möjligt. Den svamp som Vuillemin har sett 
och beskrifvit är en sekundärt tillkommande organism, 
som visserligen angriper och kan förstöra knölarnes 
inre väfnad och omedelbart bidraga tili moderväxtens 
slutliga död men är ej orsak i första hand och kan ej 
betraktas sâsom sâdan. Heia Vuillemin’s framställning 
af infektionsförloppet baserar sig pä, att svamphyfer 
finnas, hos en ansvällning, som redan hunnit ett sta- 
dium i utveckling, hvilket, sâsom de beskrifningen 
atföljande afbildningarne alltför tydligt ädagaiägga, 
redan hunnit desorganiseras ganska mycket. Den er- 
bjuder i hvarje fall ej nägot säkert och öfvertygande 
stöd for Vuillemin’s mening, alldenstund de första in- 
fektionsstadierna ej hafva pävisats och lielt visst ej 
kunnat pâvisas pä anatomisk väg. 
Den af oss förfäktade uppfattningen styrkes yt- 
terligare af det sakförhällandet, att knölutväxterna 
äro enbart hänvisade tili bladvinklarna eller tili de 
stallen, der primära knoppar hafva sin plats, och att 
ej i nägot fall af de mänga jag iakttagit dylika ut- 
växter hafva uppträdt i hjertbladvinklarna - — det se- 
nare af det skäl att nägra knoppar där ej finnas an- 
lagda. Dessutom framkomma utväxterna i främsta 
rumraet i nedersta bladvinklarna och äro säledes bundna 
tili stammens bas, fastän de af oss utförda försöken 
tydligt ädagaiägga, att nägot smittämne ej kunnat 
tillföras dessa Ställen. Smittämnet borde hafva utöf- 
15 
Bot. Not. 1901. 
