196 
vat sin smittande inverkan längre uppe pâ stammen, 
der sporer eller hyfdelar pâ ett eller annat satt verk- 
ligen künde finna tillträde, om man nödvändigt vill 
i föreliggande fall se en infektionsprodukt. Natur- 
ligare ocli enklare vinner detta sâ att saga normala 
läge â basala delen af stammen sin förklariug, att 
här liksom sä ofta vid dylika tillfällen inom växtriket 
stagnation i näringsafloppet gör sig först gällande 
nedtill ocli sedan kan sträcka sina verkningar längre 
upp pâ stammen. 
v. Müller liar i sin Eucalyptographia vid mer än 
ett tillfälle hänledt uppmärksamheten pâ här af hand- 
lade egendomlighet och äfven framhâllit, hurnsom de 
frân ansvällningarna utväxande skotten kunna betrak- 
tas säsom ett specielt slag af reproduction, som hos 
särskilda arter, bland hvilka han uppräknar E. globu- 
lus, E. viminalis, E. goniocalyx och E. amygdalina 
visar sig verksam efter trädens fällning eller förstö- 
ring af en eller anledning. Och han konstaterar, att 
denna egenskap gör sig gällande hos Eucalyptus- arter 
mera än hos nägot annat trädslag ’). Om betydelsen 
häraf kan man ocksä lätt öfvertyga sig inom vära 
växthus, der saväl ansvällningar som skottbildning i 
riklig mängd frân dessa ingalunda äro nagon sällsynt- 
het hos nägon enda Eucalyptus- art utan snarast höra 
tili det normala. Den mäste för resten blifva regel 
af det enkla skäl, att dessa växter inom vära växt- 
hus äro stälda under mer eller mindre innormala för- 
hällanden. Bland alla de mänga exemplar af Euca- 
lyptus-darter jag under gângna âr sett, och det antalet är 
ej ringa, minnes jag ej nâgot, som saknat dessa knöl- 
ansvällningar. Och ansvällningsfenomenets intensitet 
och skottbildning ha för blotta ögat att döma alltid 
stâtt i en viss relation till växtindividens mer eller 
mindre ogynsamma lefnadsvillkor. Jag finner häri 
’) Müller, v. F., 1. c., bland andra stallen under beskrifningen 
af E. microtlieca i 10:de dekaden. 
