212 
sidoflikar (hos li. auric, deras skifva kretsrund till 
njurlik, antingen hei och med rundadt triangulära till 
bredt rundade tänder eller mer ocb mindre djupt de- 
lad; hos li. sulph. deras skifva rundad eller tväroval, 
i omkretsen med 7 — 18 grofva framâtriktade sagtän- 
der eller i främre delen grundt 8 — 5-klufven med groft 
3-tandade och mot baseu ej afsmalnande flikar). Stjelk- 
blad oskaftade, nästan till basen delade i 5, eller det 
öfversta i 3, aflângt jämbreda, helbräddade flikar (hos 
li. auric, delade till basen i 9 — 5, hos E. sulph. till 
midten eller längre ned i 5 — 3 flikar). Blomskaft 
orefflade sâsom hos stamarterna. F oder bl ad gul- 
aktiga, elliptiska, tryckta tili kronbladen. Kronan 
2—2,5 cm. i diameter, dess blad rundadt omvändt 
äggrunda, gula, glänsande. 
Förekomst: Norgc. Tromsö amt: Tsatsa i Lyngen, 
enligt exemplar i Riksmuseets herbarium insamlade i 
Augusti 1884 af C. J. Lalin (under namn af ,; Ranun- 
culus auricomus L.”). 
Sâsom af den of van lemnade beskrifningen och- 
den bifogade atbildningen framgar, intager den ifrä- 
gavarande växten i allt väsentligt en uppenbar mel- 
lanställning i förhallande tili li. auricomus L. och li. 
sulphur eus Solano. Habituelt öfverensstämmer den 
kanske närmast med li. sulpliureus , hvilket dock utan 
tvifvel beror derpa, att den E. auricomus som delta- 
git vid dess bildning. varit en af dessa jämförelsevis 
enkla och lâgvâxta former hvilka tämligen allmänt 
förekomma inom den arktiska delen af vär halfö eller 
pä större höjd öfver hafvet. — Frân E. sulpliureus 
skiljer sig växten genom de djupare inskurna nedre bla- 
den, de me'd ljusare har beklädda blomskaften och foder- 
bladen samt framför allt derigenom, att karpellerna 
i sin nedre del äro smâludna, en karaktär som omiss- 
kännligen är ett arf ifrän E. auricomus. — Gentemot 
denna sistnämnda art kännetecknar den sig genom sin 
l-blornmiga stjelk och sitt häriga fruktfäste samt ännu 
