216 
tenväxterna äro ettâriga och i fröstadium rädda sig 
öfver den torra perioden. De frön, som utveckla de 
exemplar man fiuner pä kosten, gro säkerligen först 
sedan sommartoi’kan upphört *). — Hvad Limosella 
beträffar, har den varit ansedd som flerai’ig, men är 
otvifvelaktigt, äfven den, ettarig * 2 ). 
En fräga af intresse är den, hum växterna kora- 
mit tili dessa lokaler. Sannolikt föreligger här en 
spridning gcnotn fâglar , en spridning pä troligen ej 
obetydligt afstand, da Limosella, Bulliarda och Elatine 
i öfrigt ej torde finnas pä närmare hall än nagonstä- 
des vid Ekoln eller Mälaren. För fagelbesök vid 
dessa klippfördjupningar talar bland auuat det rika 
lit af sma vattendjur, som stundom förekommer i de- 
samma. Dessa djurs existe ns vilkor i klippfördjupnin- 
garne och spridning dit torde för öfrigt erbjuda mänga 
analogier med de anförda växternas. 
2. Docenten O. Rosenberg höll ett af teckningar 
och xnikroskopiska préparât illustreradt föredrag om ny- 
are undersökningar öfver fänerogamernas befruktniug. 
Den 5 februari 1901. 
1. Docenten R. Sernander föredrog om ”de busk- 
artade lafvarnas hapterer”. (Sedermera publiceradt i 
denna tidskrift). 
2. Fil. lie. N. E. Svedelius föredrog om Öster- 
sjöns Fucus- former. (Sedermei'a publiceradt i Svede- 
lius, Studier öfver Ostersjöns hafsalgflora. Akad. afh. 
Upsala 1901). 
Den 19 febr. 1901. 
1. Docenten T. Hedlund föredrog om ”ett fall 
af dimorfism hos luftalger”. I föredraget redogjordes 
för en luftalgs uppträdande i 2 ’’modifikationsformer”, 
af hvilka den ena künde med konst framställas ur 
’) Afvcn efter den langvarigt torra sommaren 1901 funnos 
Limosella och Bulliarda kvar vid Ulriksberg, ehuru i hög grad 
försenade. 
2 ) Jfr. J. A. Z. Brundin: Skottutveckling och öfvervintring 
s. 10. 
