219 
I botten af fârorna finnas talrika klyföppningar, 
hvilka sälunda äro täckta af de ofvannämnda fjällen, 
som ofta skjuta nâgot öfver hvarandra med kanterna, 
dar de stöta tillsammans, sä att klyföppningarne pä 
dessa stallen synas vara täckta af ett dribbelt cellskikt. 
Hvarje klyföppning ligger nedsänkt i en liten 
grop, och dessa gropar bilda, täckta af fjällen, yttre 
luftrum för klyföppningarne (fig. 1 c). Emedan cel- 
lerna i fjällen hafva de inatvända väggarne utbuktade, 
bildas raellan dem och epidermis kanaler, genom hvilka 
klyföppningarnes yttre luftrum stâ i förbindelse med 
hvarandra (fig. 1 b). 
Med den }dtre lüften stä dessa yttre luftrum och 
kanaler i förbindelse i första hand pâ de ställen, dar 
fjällen sammanstöta och skjuta mer eller mindre öfver 
hvarandra. Men särskildt anmärkningsvärdt är, att 
mellan cellerna, hvaraf fjällen bestä, här och hvar 
finnas större och mindre inellangängar, genom hvilka 
den yttre lütten star i förbindelse med det underlig- 
gande systemet af kanaler och yttre luftrum för klyf- 
öppningarne. (En mindre sädan cellmellangäng är 
synlig pä fig. 1 vid b,). 
Det är särskildt en omständighet, som visar, att 
dessa fjäll icke äro utbildade endast för vattenuppsug- 
ning. Deras utsida fuktas visserligen af vatten, men 
skulle sä vara fallet äfven med de väggar, som äro 
vända mot epidermis och mot cellmellangângarne i 
fjällen, blefve följden den, att vatten uppsöges i de 
