220 
underliggande kanalerna och luftruinmen. Sa är emel- 
lertid icke fallet. Nämnda väggar hafva fätt en sä- 
dan utbildning, att de ej adhäreras af vatten. Fuktas 
bladets undre sida, förblifva farorna fortfarande hvit- 
skimrande. Och pa ett tvärsnitt genom det färska 
bladet i vatten skall inan finna, att lutt kvarstaunar 
mellan epidermis och det genomskurna fjället. För- 
söker man genom uppvärtnning befria snittet frän 
denna luft, sä blifver füljden den, att snittet genom 
fjället afstötes. Für att studera Organisationen pa 
tvärsnitt mäste bladet därföre en tillräckligt läng tid 
hafva legat i alkohol, sä att lüften aflägsnats ur luft- 
gängarne, som leda tili klyföppningarne. 
Att de fjäll, som täcka farorna pa bladens bak- 
sida, fâtt en sädan utbildning, att de kunna sägas 
biologiskt fullkomna klyföppningsapparaterna, är sä- 
lunda pätagligt. Men de äro äfven pa samma gang 
utbildade för att kvarhalla vatten. 
Sch impers pästäende (Bot. Centralbl. XVII, 1SS4, 
sid. 351), att fjällöfverdraget pa bladets undre sida 
hos Karatas vätes med stör svärighet, är blott delvis 
riktigt. Det är fjällens inätvända sida och väggarne 
omkring genomgängarne i dem, som ej vätas; deras 
utsida däremot adhäreras af vatten. Men det ar ej 
nog härmed. Utsidan icke blott vätes, utan är äfven 
pa annat sätt sä utbildad, att den kvarhäller vatten. 
Lägges ett ytsuitt af bladets undre sida med 
därtill hörande fjäll torrt under mikroskopet, och vatten 
tillsättes frän sidan, skall man finna, att "cellerna’ 1 i 
fjällen ögonblickligen fyllas med vatten. Blott här 
och livar kvarstannar en större eller mindre luftbläsa, 
och mera sällan förblifver en "cell” fyld af luft. 
Fuktas bladets undre sida med vatten, uppblan- 
dadt med t. ex. färgad krita tili en grötlik massa, 
och därefter heit hastigt afsköljes, innan ytsnittet go- 
res, befinnas ’’cellerna’ 1 i fjällen invändigt betäckta med 
kritpartiklar. Och användes i stället for krita pota- 
