222 
likhet i utvecklingen homologi.sera dessa i .sin vidare 
ixtveckling sa olikartade bildningar. 
Trikommodercellerna äro lätta att skilja frân mo- 
dercellerna till klyföppningscellerna äfven därpä, att 
de fargas starkare af hämatoxylin. Detta gäller äf- 
ven ätminstone den efter modercellens delning upp- 
komna yttre cellen, af hvilken själfva fjället bildas. 
När trikommodercellen efter ett antal delningar 
af urmodercellen genom antiklina väggar är bildad, 
tillväxer denna i liöjd och delar sig i ett fatal öfver 
hvarandra liggande celler (De tre nedre motsvaras af 
x, y, z i fig. 2), af hvilka blott den nedersta ligger 
1 niva med angränsande epidermisceller (e). Den sä- 
lunda uppkomna cellraden ntom den öfversta cellen. 
af hvilken själfva fjället bildas, blifver tili trikomets fot. 
Under dessa delningar af trikommodercellen sker 
en sâdan tillväxt hos de angränsande, frân urmodor- 
cellen härstammande cellerna, att det unga, appât 
nâgot vidgade trikomet blifver nedsänkt i en grop, 
som det heit utfyller. En liknande sänkning undergä 
äfven cellerna närmast omkring klyföppningscellerna, 
sä att bicellerna (fig. 1 f) tili och med komma att 
ligga heit och hället under dessa. Luftgängen mellan 
yttre och inre luftrummet (fig. 1 c och g) blifver här- 
igenom betydligt förlängd. 
Den öfversta cellen, som är modercell tili själfva 
fjället, delar sig genom antiklina väggar i fyra celler. 
Hvar och en af dessa delar sig (sannolikt i uppsti- 
gande följd) genom väggar, af hvilka de nedersta (fig. 
2 p) ansätta sig i deras skiljeväggar, medan de föl- 
jande blifva allt mera uppresta i den män de fyra 
öfversta cellerna tillväxa pä bredden, sä att redan den 
andra eller tredje skiljeväggen ansätter sig i deras 
ytterväggar. Den sälunda uppkomna cellskifvan till- 
växer, i det att dess kantceller delà sig genom peri- 
klina och antiklina väggar; cellskifvan har med andra 
