228 
2. i hvilka grupper af högre eller lägre rang kan 
hvarje slag af dessa enheter lampligen indelas; 
3. .hvilket namn bör väljas für hvarje sâlunda urskild 
enliet. 
I öfverensstämmelse med Flatiaults förslag fat- 
tades i hufvudsak följande beslut: 
Den internationella botanistkongressen 1900, som 
ansluter sig till den pa internationella geografkon- 
gressen i Berlin framställda önskan att vinna reda och 
öfverensstämmelse i den växtgeografiska nomenklaturen, 
l:o inbjuder en hvar, som sysselsätter sig med 
växtgeografi, att medverka till att âstadkomma reda i de 
allmänna växtgeografiska uttrycken i syfte att pâ de 
förnämsta sprâken upprätta sä noggranna synonymer 
som möjligt och anbefalla dessas användning at resande 
och geografer; 
2:o ställer sig i spetsen för en allmän öfverlägg- 
ning och inbjuder för detta ändamal tili samarbete 
den i samma sjfite valda Berlinkomitén, komitén 
för botanisk kartografi, som valdes vid botanistkon- 
gressen i Paris 1883, samt alla växtgeografer i öfrigt, 
som intressera sig för dessa fragor; 
3:o anbefaller att i tidskrifter med internationell 
karaktär, sasom Engleus Jahrbücher och Bulletin 
de l’ herbier Boissier, publicera sadana arbeten som 
särskildt beröra hithörande fragor. 
I sitt inledningsföredrag ingick Flahault mera i 
detalj pâ tva slag af växtgeografiska enheter, nämli- 
gen dels de geografiska och topografiska och dels de 
biologiska. 
För de geografiska och topografiska enheterna 
framställdes förslagsvis följande indelning: 
groupe do régions 
régions 
domaine 
secteur 
district 
sous-district 
station. 
