255 
nâgra särskilda upplagsorgan till utveckling, men den 
eger i de öfverlefvande, under groningsâret pä langt 
när icke tömda hjertbladen en betydande mängd upp- 
lagradt byggnadsmaterial. Det sträcktledade hufvud- 
skottet, hvars nedre blad äro lägblad, utvecklar ned- 
till, företrädesvis ur lägbladsvecken, ett antal korta 
skott, hvilka äro rena assimilationsskott ocb dö vid 
vegetationsperiodens slut. De egentliga vinterskotten 
uppträda i bjertbladens axiller. Med denna art öf- 
verensstämmer Vicia dumetorum. Flere andra Legu- 
minoser sasom Lathy rus silvestris , Orobas nigcr och 0. 
vernus komma dessa nära, men visa den afvikelsen, 
att vinterskotten äro mindre stärkt slutna. Füllt 
öppna voro de dock aldrig pä de exemplar, som före- 
lägo tili undersökning. 
En betydlig olikhet med sina samslägtingar vi- 
sar Orobus tuberosus , i det att hos den speciella upp- 
lagsväfnader komma tili utveckling. Afven hos denna 
art lefva hjertbladen kvar och tömmas icke under 
groningsâret; dock utbildas derjemte öfre delen af huf- 
vudroten och väl äfven nedre delen af den korta hy- 
pokotylen tili ett groft tapplikt upplagsorgan. 
En typ, som i Sveriges flora nog företrädes af 
ganska manga arter, karakteriseras af füllt slutna, 
svagt utvecklade, företrädesvis i hjertbladens veck an- 
lagda vinterknoppar och en till ett kräftigt upplags- 
organ utbildad hufvudrot. Mycket vackra represen- 
tanter för denna äro Bryonia alba och Lythrum sali- 
caria. Nära tili dessa sluta sig JRumex scutatus , Tri- 
folium medium och T. alpestre äfvensom Rhodiola rosea. 
Scrophularia nodosa utbildar under groningsâret en 
kort, men- grof, pâ upplagsämnen rik, horisontell, van- 
ligen bipolär jordstam med slutna spetsknoppar. Denna 
utgöres af tvä tjocka, plagiotropt riktade hjertblads- 
skott och den med dessa tili ett heit förbundna om- 
formade basaldelen af det första epikotyla internodiet. 
Yäxtens sträcktledade hufvudskott är föga kräftigt, 
