270 
utgöra ytterligare ett binder för spridning vid alltför 
svag vind. Frösträngens segbet är ocksä understun- 
dom ett verksamt arreteringsmedel. Särskildt utmärkta 
i detta fall äro Draba- arterna, bos bvilka fröna kvar- 
sitta länge sedan skidans väggar fallit bort. Äfven 
hos Oxytropis lapponica är frösträngen synnerligen seg 
sä att fröna kvarsitta länge. Baljan öppnar sig längs 
öfre fogen, ocb de bägge liälftena breda ut sig soin 
tvenne aflänga, jämsides liggande, uppätvända skalar. 
Äfven om fröna lossna, knnna de bli kvarliggande 
i dessa. Baljorna bos denna art sluta sig i fuk- 
tigt väder, men äro öppna i torrt (xerochasi). 
Torra fruktställningar, som jag hemfört, sluta sina 
baljor fullständigt 20 — 30 minuter efter det de fuk- 
tats. Vid tillsats af vatten tili ett tvärsnitt genom 
baljans vägg visar sig nästan ögonblickligen en be- 
tydlig svällning af cellskikten pä yttre sidan. Äfven 
bos ericinéer förekommer xerochasi; särskildt vackert 
är detta förhallandet bos Phyliodoce caerulea , där den 
torra kapseln 10 — 15 minuter efter det den fuktats 
är fullständigt sluten. 
Blomfjällen bos Poa flexuosa äro försedda med 
ett tämligen rikligt ludd. Vid fruktmognaden lossna 
frukterna, men kvarhallas af luddet, tills en tillräck- 
ligt stark vind förmar rycka dem isär. 
I Sernanders förut citerade arbete framhalles den 
stora roll vattnet spelar vid växternas spridning. Ty- 
värr voro förhällandena vid Dovre detta ar icke syn- 
nerligen lämpliga för dylika undersökningar, da samt- 
liga fjällbäckar voro sä godt som uttorkade. De iakt- 
tagelser, jag gjorde, synas dock visa, att vattnets in- 
gripande är af synnerligen stör betydelse för spridande 
af vegetativa förökningsorgan. Dessa voro ocksä — 
säsom ju var att vänta vid den tiden — öfverliufvud- 
taget de enda, jag paträffade i driften. Att dessa 
utgöra bufvudmassan äfven vid andra arstider, synas 
de talrika utposter af fjällväxter visa, som man träf- 
