276 
salta vatten trängt in i Mälarbäckenet upp till En- 
köping, dar jag anträffade dess blad subfossila. Se- 
dermera bittade jag den ocksa i litorinalera vid Up- 
sala *). 
I Finland gar Zostern ej upp i Bottenhafvet, men 
växer ined en ännu ej närmare utstakad öfre gräns- 
linie i Nylands och regio aboönsis skärgard samt pa 
Aland, dar hufvndformen pa ostsidan af mig iakttagits 
vid Gripö och pa västsidan utmed Kungsölandet * 2 ). Pa 
svänska sidan är Zostern sedan gammalt känd upp tili 
de nordligare delarne af Södertörn. F. J. Björnström 3 ) 
sàger (1. c. p. 118): ''Zostern marina och angustifolin hit- 
tades pâ fiera stränder uppflutna, t. ex. Bunsö, Nottarö, 
men deras växtlocaler künde, oaktadt ifrigt eftersö- 
kande, ej anträffas”. Thedenius uppger i sin ’’Flora 
öfver Uplands och Södermanlands fanerogamer ,, p. 413 
som nordligaste lokal för Zostern marina L. ’’mellan 
Bnnsö och Mörtö” och för Zostern angustifolia Horn. 
’’Nämdö sn., inellan Mörtön och Bunsön” 4 ). Zosterns 
öfre gräns synes sälunda efter hittills föreliggande 
uppgifter göra en ytterst stark böjning frän Nämdö 
uppât den finska sidan. 
Ett fynd under detta ars sommar ger dock denna 
gränslinie en annan riktning. För nagra är sedan 
anträffade Henrik Hesselman s ) Zostera- blad i genom 
ythâfning erhâllna driftprof frân Norrtelje skärgärd. 
Han antog da att dessa blad transporterais âtminstone 
') RUTGER SERNANDER, Den skandinaviska växtvärldens ut- 
vecklingshistoria p. 20. Grundlinjer tili föroläsningar. Sommar- 
kurserna i Uppsala 1895. 
2 ) Rutger Sernander. Den skandinaviska vegetationens sprid- 
ningsbiologi p. 128 — 138. Uj>sala 1901. 
3 ) Bidrag tili kännedom om Stockholms skärgards-flora. Bot. 
Not. 1853. 
4 ) Zostera växer sälunda nära intill Uplands gräns. Troligen 
hänsyftar L. M. NEUMAN i sin Sveriges Flora p. 805 härpa med 
sin uppgift ”Bh-Sk.-Upl.” 
s ) Nagra iakttagelser öfver växternas spridning. Bot. Not. 
1897. 
