281 
G. Ladanum. Beträffande artens förekomst i värt land 
heter det blott: ”r. Sk. Sm.” 1 ). 
Är nu denna Galeopsis Carthus ianorum Neum., sotn 
af auktorn förklaras identisk med Frtes’ och Hart- 
o 
man’s G. pubescens , en sjelfständig art? A Lunds bo- 
taniska thuseum förefmnas tre Originalexemplar af väx- 
ten, insamlade af Neuman vid Äsnen i Smäland d. 28 | 7 
1898. I intet afseende förete dessa exemplar sadana 
afvikelser ifrân G. Tetrahit L., att en artskillnad derpä 
skulle kunna grundas. Säsom distinktiva karakterer 
angifver Neuman för G. Carthusianorum ’Ledgängar 
fina, stamled med täta, mjuka ullhâr”, för G . Tetrahit 
’'Ledgängar tjocka, stamled utan ullhär.” Med kän- 
syn tili den förstnämnda skiljaktigheten är det att 
märka först och främst att de tre af mig sedda CartJw- 
sianomm-individen äro mycket spensliga — stjelken är 
knappast 1 D-mm. i tvärsnitt — och ega en längd 
af blott 10 — 18 cm., vidare att stjelken hos den Neu- 
MAN’ska växten öfver hufvud taget uppgifves säsom 
enkel och blott 7 — 20 cm. hög, samt att smaväxta 
och svagt utbildade individ af G. Tetrahit synnerligen 
ofta utmärka sig just genom föga förtjockade nodi. 
För öfrigt ställer Neuman sin art i den afdelning af 
slägtet som han sjelf karakteriserar genom uppsvällda 
ledgängar. — Hvad angär stamledens beklädnad hos 
G. Carthusianorum ; sa utgöres densamma blott pa tva 
sidor af stjelken, de nämligen som alternera med när- 
mast ofvanför belügna blad, utaf ’’täta, injuka ullhar”; 
sadana finnas dock synnerligen ofta derstädes äfven 
hos typisk G. Tetrahit. De trikom, som kläda de tva 
öfriga sidorna, hafva af Neuman likaledes betraktats 
säsom ullhär, men äro i sjelfva verket borstlika säsom 
') Högeligen beklagansvärdt och öfverraskande är att vid 
beskrifningen af en ny och säsom sällsynt betecknad art fyndor- 
terna icke anföras. Man förvänas häröfver desto mer. som tredje- 
delen af samma sida i boken befinnes egnad ât varianter af G. Te- 
trahit, hvilka erbjuda ett mycket underordnadt intresse. 
