282 
lios G. Tetrahit , ehuru korta samt relativt fina och 
mjuka. Deras korthet och finket star dock uppenbar- 
ligen i sammanliang med stjelkens och heia växtens 
spenslighet. I allmänhet taget rader nämligen hos 
G. Tetrahit en viss proportion mellan borsthärens längd 
och groflek â ena sidan samt stjelkens diameter â den 
andra, och hos den NuuMAtrska växten är längden af 
de nämnda hären, jämförd med stjelkens tvärgenom- 
skärning, icke mindre än hos G. Tetraliit. — Da nu 
inga andra skiljaktigheter än de nyss berörda f'öre- 
finnas, maste jag betrakta G. Carthusianorum Neum. 
sâsom bestâende af magra, spensliga individ af en 
form, hvilken knappast ens som varietet, och i hvarje 
fall hvarken som species eller subspecies, kan särskil- 
jas ifrân G. Tetrahit. 
Att Neuman kommit tili en väsentligt afvikande 
uppfattning, synes mig knappt kunua förklaras pa an- 
nat sätt än att han paverkats deraf att Briqut, som 
hänför sin varietet Carthusianorum till G. pubescens 
Bess., uppgifver säväl den ßEssER’ska arten som siu 
varietet säsom förekommande pa var halfö. Beträlfande 
G. pubescens heter det nämligen (Monogr., p. 278) 
”hinc inde in Scandinaviam merid. extendens,” och 
om Yar. Carthusianorum ” Scandinavia. Underzee (Norv.): 
leg. Blytt in h. Barb.” Med dessa uppgifter förhäl- 
ler det sig emellertid pa följande sätt : 
Det BLYTT ; ska exemplaret, som Monsieur Bar3ey 
haft vänligheten ställa till mitt förfogande, bär föl- 
jande Originaletikett: ”de Underzee. M:r Blytt. 1830.” 
Ordet ”(Norv.)” förekommer icke â etiketten, utan har, 
säsom Monsieur Barbey i bref framhâller, pâ eget be- 
vâg blifvit bifogadt af Briquet i haus monografi. Für 
öfrigt är etiketten uppenbarligen icke skrifven af 
Blytt '), utan säkerligen af den person, till hvilken 
>) Detta redan pa, grund af det sätt, hvarpa den är affattad. 
Icke heller är handstilen Blytt’s, enligt hvad professor Wille, 
som granskat etiketten, haft godheten meddela. 
