Tydligtvis künde dock de pâ kartorna uppdragna 
utbredningsgränserna ej betraktas sâsom alldeles sä- 
kert fastställda. Särskildt fäste jag mi g vid nord- 
gränserna for de bâda enâriga. Medan G. uliginosa 
var funnen ända upp till Kristiania, Gäfle och Aland 1 ), 
var G. baltica yisserligen känd frân talrika stallen i 
Skâne och en enstaka plats i Smâland, men i öfrigt 
alls icke frân den skandinaviska halfön ; öfver Dan¬ 
mark var den däremot spridd ända till nordligaste 
Jylland. Högst antagligt föreföll det mig da, med 
den kännedom jag ägde om Olands natur och vege¬ 
tation, att vid närmare undersökning lika väl G. bal¬ 
tica Mürbeck som G. uliginosa Willdenow skulle be- 
finnas tillhöra denna växtrika ös flora. 
Ledd af denna tanke, började jag hösten 1893 
genomsöka släktet Gentiana i en del mig här tillgäng- 
liga herbarier, särskildt mina lärjungars. Genast vann 
pâ denna väg min förmodan sin bekräftelse. I min 
davarande lärjunges, Albert Tullgrens, herbarium — 
ett af dem jag allra tidigast râdfrâgade — lâgo näm- 
ligen (under namnet G. canipestris) here stand af G . 
baltica , insamlade i Augusti 1891 pâ den midt för 
Kalmar liggande delen af Öland, i Torslunda socken, 
pâ Björnhofda ägor, där den sparsamt anträffats pâ 
mager betesmark vid vägskälet tili Möllstorp. Nagra 
veckor senare stötte jag âter pâ G. baltica frân Öland, 
nu i provinsialläkaren Nils Otto Sillens i Borgholm 
herbarium. Afven dessa exemplar voro frân Tors¬ 
lunda socken, men närmare uppgift om fyndort och 
insamlingstid saknades. De voro, efter hvad ägaren 
meddelade mig, betydligt äldre än Tullgrens. 
Hade det säledes varit lätt att uppspana öländ- 
ska exemplar af G. baltica i herbarier, blef det 
dess svärare att aterfinna arten i naturen. Under 
upprepade exkursioner pâ Öland hösten 1893 sökte 
Sedermera har den ju ock uppvisats frân Pargas i Abo- 
trakten (se Bot. Notiser 1894, sid. 44). 
