29 
perna râda analogier i de fruktifikativa Organen pâ 
samma sätt som förhällandet är inom andra grupper 
af släktet t. ex. emellan silvaticum- och murorum-ff. 
analogier knnna tydas säsom de ännu kvarstaende 
Dessa frändskapsbevisen, sedan de vegetativa Organen sä 
att säga tagit afstand fran hvarandra d. v. s. tillpas- 
sat sig för olika yttre förhällanden. Underligt är att 
denna skilnad (i stolonernas byggnad) mellan de bada 
grupperna verkligen är sä skarpt markerad som den är. 
Ett särskildt kinkigt kapitel i detta liksom i 
andra länge bearbetade polymorfa släkten är namn- 
frâgan. Det 'visar sig pâ fiera sätt. Utom Synony¬ 
miken med alla dess irrgângar tillkommer här svârig- 
heten att finna det riktiga systematiska värde, som 
bör tillmätas hvarje form. Jag bringar denna fräga 
âter pâ tal, da jnst de här behandlade formerna i 
detta afseende hafva beredt en del svârigheter. 
Det har närmast varit att välja pâ, att i likhet 
med Nägeli och Peter nppfatta H. macrolepideum 
(Peleterianum) säsoin art och sedan infoga de särskilda 
formerna säsom underarter, varieteter o. s. v., eller 
ocksâ att heit enkelt beteckna alla hithörande speciela 
former säsom arter hörande tili macrol. gruppen. 
Vore Pilosella- och macrol. formerna bättre kända, 
ätminstone sä jämförelsevis väl utredda, som södra 
Sveriges archieracier f. n. äro, sä skulle valet blifva 
lättare. Jag har emellertid beslutit mig för det sist- 
nämda tillvägagäendet pâ grund af det enklare för- 
faringssättet. Ocksâ undviker man dä att afgöra den 
ofta vanskliga frägan, till hvilken nnderart (art) de 
olika formerna skola foras. 
Eör öfrigt är saken i och för sig af mindre 
vikt. Visar det sig framdeles, att ”arterna” flyta 
öfver i hvarandra, sä är det ju ingen sak att dégra¬ 
dera dem. Namnet behöfs alltid för att i kortheb 
angifva, hvilken form som menas. Dessutom har den 
erfarenhet, som hittills vunnits pâ andra omräden af 
