66 
frân Suderö. Den i listan anförda Plantago pumila 
Kjellm. torde vara samma form som den af Rostrup 
omtalade P. maritima L. f. pygmea Lge. Atminstone 
framgar detta af den i den föregaende uppsatsen lem- 
nade beskrifningen. I Yerbandl. d. Bot. Yer. d. Prov. 
Brandenburg, 1894, s. 150, Aunes en uppsats *Yer- 
zeichniss der auf Island und den Faer-0ern im Som¬ 
mer 1883 von Dr. Konrad Keilhack gesammelten 
Pflanzen” af Dr. F. Kurtz. üfven här lemnas huf- 
vudsakligen blott en uppräkning af de funna arterna. 
Nya för Färöarna skulle emellertid vara följande: 
Polygala vulgaris L. v. grandiflora Bab., Pedicularis 
palustris L. v. pumila F. Kurtz (troligen en tillfällig, 
förkrymt form), Myosotis stricta Link., Galeopsis Te¬ 
trahit L. var. (den öfver allt pa Färöarne förekom- 
mande mycket hariga formen), Plantago borealis Lge. 
(troligen ej denna utan P. marit. f. pygmea Lge, ty 
ingen uppgift lemnas om antalet frön i kapseln), Po- 
tamogeton alpinus Balb. De speciela fyndorterna äro 
ej angifna. 
Innan jag Öfvergar tili redogörelsen för mina 
fynd torde vara lämpligt att angifva betydelsen af 
nagra färöiska Damn, som i det följande komma att 
användas. ’’Bö” (eller trö) kallas den odlade jorden, 
’’haugen" är den ouppodlade tili betesmark använda 
jorden, en ’’hammer” kallas en brant afsats i fjället, 
en ’’brække” en mera lângsamt sluttande gräsbevuxen 
afsats. ’’Grjov” kallas en af branta klipp vâggar be- 
grânsad klyfta, ”rejn” en af grus och smâsten tackt 
sluttning. Ett "eide” är ett lägre parti som mellan 
bergen slräcker sig tvärs öfver ön frân ena kusten 
till den andra. Pa de flesta ’’eiden” Annas sma "vatn” 
eller insjöar. 
De växter hvars namn i det följande tryckts 
med fetstil äro ej förut kända frân Färöarne eller 
upptagas ätminstone ej af Rostrup säsom färöiska. 
