87 
Plantago lanceolata /. coarctata — stängel upp- 
bärande 2—4 sammangyttrade ax. Funnen i nâgra 
exemplar i Almindingen pa vägkanten nära hoteilet. 
Ranunculus philonotis /. pinnatifida —: blad par- 
bladiga eller parbladigt delta, stjelkbladens smâblad 
delta i jemnbredt-lancettlika flikar. Pâ âkrar vid 
Fävogten. 
Batrachium 1 ). Med ledning af 0. Gelerts högst 
förtjenstfulla Studier (Bot. Tidskrift 19: 1) öfver detta 
slägte bar jag granskat de former af slägtet, som 
paträffades under Bornbolms-turen och gjort följande 
iakttagelser. Batr. peltatum Geiert är, sasom var att 
vänta, den vanligaste arten; dess f. truncata sag jag 
vid Fävogten (v. Bonne), vid Hassle och vid Bodil- 
sker; f. submersa vid Aakirkeby. Dernäst synes B. 
paucistamineum hafva den största utbredningen pâ ön; 
dess a diversifolium sags flerestädes pâ Höjmosen och 
vid Fävogten; ß divaricatum i de instängda hafsvi- 
karne vid Nexö. Dersammastädes växer B. fluitans 
i stör rikedom. Hufvudtypen, a Baudotii, dess f. 
minor och f. salsuginösa omvexla med hvarandra och 
bilda hvar för sig smâ kolonier pâ vattnet. I en af 
dessa kolonier, som tili största delen bestod af B. 
Baudotii f. salsuginösa, hade dock en fremmande form 
sä innästlat sig, att han först vid ’’tufvans” sönderdel- 
ning künde säkert urskiljas. Till habitus liknar den 
en B. paucist. f. divaricata, men standarnes antal är 
ofta öfver 15, blommorna äro större än de pläga vara 
hos lika smäväxta former af B. paucistamineum (stjel- 
karnes längd 1 j i m., kronblad 8Xo mm.) och blom- 
skaften, ehuru i och för sig korta (2—5 cm), äro 
längre än bladen, ofta dubbelt sa lânga. Yid när- 
mare päseende befanns den vara nästan totalt steril. 
1 ) 0. Gelert, tili hvilken jag sändt dessa Batrachier för att 
granskas och som angaende deras be'stämning delade mina äsigter 
meddelar, att han redan âr 1890 vid Nexö iakttog B. Baudotii X 
paucistamineum. 
