98 
sterila, hvarför man vid deras särskiljande blifvit 
uteslutande hänvisad till de karakterer, som det vege¬ 
tativa systemet har att uppvisa. 
Det är i främsta rummet bladen, som med af- 
seende pa form samt den mer eller rnindre starka 
ntvecklingen af kant, nerv och hârudd visa stor 
variation. Ytterligheterna i bladformen représenteras 
â ena sidan af var. flaccidum, hvars blad frân en 
läng, smal och langt nedlöpande bas äro mycket läng- 
sträckta, lansettlikt tunglika, grundt köladt konkava 
och smâningom afsmalna tili en längre eller kortare 
hârudd, a andra sidan af den typiska Br. elegant* 
med bladens smala basaldel ytterst reducerad och 
skifvan mycket bred, of'ta nästan cirkelrund, halfklot- 
formigt konkav och mer eller mindre plötsligt sam- 
mandragen tili harudden. Blad af dessa bada extrema 
former äro hvarandra sä olika, att de i första ögon- 
kastet kunna synas oförenliga hos samma mossart. 
Deras sammanhörighet tili samma art framgâr dock 
tydligt genom undersökning af ett större material,, 
hvarvid alla möjliga öfvergangsformer mellan de ex¬ 
trema formerna paträffas, men ännu tydligare visas 
deras sammanhörighet däraf, att man stundom pa- 
träffar exemplar, hos hvilka blad af de nämda for¬ 
merna finnas pa samma individ, i det att de gröfre 
och äldre skottens blad äro breda och konkava säsom 
hos Br. elegans, medan nyskottens blad hafva den 
för var. flaccidum utmärkande formen. I allmänhet 
hafva bladen hos Br. capülare en mot skifvans inre,. 
laxa cellväf skarpt begränsad, nedtill reflex, upptill 
plan kant, hestâende af lânga och smala celler, men 
denna kants utveckling växlar mycket; hos former med 
väl utvecklad kant är denna 3—4 celler bred och gui- 
aktig eller ofärgad; hos former med svagare kant är 
denna blott tva celler bred eller ock bestar den endast 
af en enkel cellrad; hos manga former saknas en 
differentierad kant heit och hället, och blir detta i 
