105 
skrifven var. norveyicum och den hittills föga beak- 
tade, men, säsom det synes mig, väl utmärkta var. 
rosulatum Mitt. Beskrifningarne pa de förstnämda 
tre variété ter na växla nagot hos de olika författarne, 
särskildt gäller detta var. Ferchelii , men de väsent- 
liga skiljetecknen dememellan synas mig knnna sam- 
manfattas sä, att var. cochlearifolium , som represen- 
terar typen för Br. elegans , har gulbrnnt kantade 
blad och nerven utlöpande i den langa och rödaktiga 
harudden; hos var. Ferchelii är kanten svagt utveck- 
lad och ofärgad eller ock saknas différé ntierad kant 
och nerven utlöper ej i den tämligen langa och ofär- 
gade harudden; var. carintliiacum skiljer sig frän var. 
Ferchelii endast genom den mycket korta härudden. 
Dessa tre varieteter förbindas genom talrika mellan- 
former, särskildt har jag funnit det omöjligt att halla 
var. cochlearifolium och var. Ferchelii skilda fran hvar- 
andra. Kännetecken för var. norvegicum och var. ro¬ 
sulatum anföras härnedan i sammanhang med de för 
desamma angifna växtlokalerna. 
De af mig sedda skandinaviska former, som 
kunna hänföras tili Br. elegans , äro 
a typicum, hvarmed här äfven af andra för- 
fattare tili var. Ferchelii förda former förenas, som 
blifvit samlad: 
Sverige : Blekinge, Nätraby, Näfraskär, fr., en 
öfvergangsform tili Br. capillare (H. W. A.); Öland, 
Köpings branter (J. E. Zetterstedt, utdelad under namn 
af Br. capillare var. cuspidatum ), Tveta och Vickle- 
byberg (samlad af J. E. Zetterstedt och enl. Hartmans 
flora, 10 uppl. äfven af S. 0 . Lindberg, af bäda 
benämd var. Ferchelii ); Gotland, vid Tenglingsmyr 
enl. Hartman’s Skand:s flora; Vestergötland, Kinne- 
kulle, Hjelmsäter, en öfvergangsform tili Br. capillare 
(J. E. Zetterstedt); Östergötland, Omberg, ÿ (J. E. 
Zetterstedt) och Motala, Rasnäs, en öfvergangsform 
tili Br. capillare (C. 0 . Hamnström under namn af 
