106 
var* carinihiacum ) ; Nerike, Axberg (E. Jäderholm) och 
Dylta station, en längsträckt form med kantlösa blad 
och nerv till föga ofvan skifvans midt (Fr. Elmqvist) ; 
Medelpad, Sundsvall, Astö i Tynderö socken pâ en 
solig häll, ÿ, Torps prestgârd, Ç, och Östavall (H. 
W. A.); Angermanland, Dalom i Säbra socken och 
vid väg mellan Salteâ i Nora s:n och Binböle i Nor- 
dingrâ s:n (H. W. A.), Täsjö socken, flerstädes vid 
Hoting och Täsjö by, med frukt pâ den steniga och 
buskbeväxta stranden af Täsjön (Jensen & Arnell); 
Norge: Do vre, Jerkind, en öfvergangsform tili 
Br. capillare (J. E. Zetterstedt) ; Banen, Mo, den 
mest typiska form, som jag sett frân Skandinavien 
(Blytt & Arnell) ; Bodö pâ en jordtäckt klippa, en 
mycket egendomlig form med ofta okantade blad, 
nerven upphörande nedom skifvans midt och ovanligt 
klorofyllrika celler (J. Hagen); Tromsö pâ en solig 
strandklippa och pâ nedramlade stenblock vid foten 
af Flöjfjeld, pâ senare stallet en öfvergangsform tili 
Br. capillare (H. W. A.). Angifves dessutom sasom 
samlad pâ Knudshö och mellan Opdal och Aalbu af 
N. 0. Kindberg (Enum. Bryin. Dovrens., 1888, p. 
237) och (var. Ferchelii ) ymnigt pä strandklippor pâ 
Sutterö i Nedre Stjördalen af N. Bryhn (Explor. bryol. 
in valle Norvegiæ Stjördalen, 1893, p. 51). 
Enligt J. O. Bomansson och V. F. Brotherüs i 
Herb. Musei Fennici (1894), p. 35, är Br. elegans i 
Finland funnen i Abo och Nyland och var. Ferchelii 
pâ inland och i Karelia ladogensis. Extraskandina- 
viska exemplar har jag sett frân Westfalen (W. Schem- 
man) och Here stallen i Steiermark (I. Glowacki). 
ß carinthiacum (Bryol. eur.) Breidl. in Laubm. 
Steierm. (1891) p. 133, hvaraf jag sett exemplar frân: 
Sverige: Smâland, Jönköping, pâ en klipphäll 
vid en back ofvan Torpa, en egendomlig form med 
bladkanten högt upp reflex och ovanligt kräftig och 
stundom i den korta udden utlöpande nerv, Tenhult, 
