114 
Nâgra ord med anledning af G-unnar Andersson, 
Svenska växtvärldens historia. 
Af Rutger Sern ander. 
I början af detta âr utkom af serien ”Frân Stock¬ 
holms Högskolas populära föreläsrnngar” ett arbete 
med ofvanstaende titel. Det är tili detta, jag i det 
följande ville anknyta nâgra ord, närmast med anled¬ 
ning af nâgra bland de punkter, om hvilka jag har 
en med den ärade författaren mer eller mindre olik- 
artad uppfattning. 
För ett detaljeradt référât af det ifrägavarande 
arbetet torde ej här vara platsen, dâ de mänga sven¬ 
ska botanister, hvilka länge ästundat ett mera omfat- 
tande sammanställningsförsök af de sista ärens omfat- 
tande arbete pä Skandinaviens ntvecklingshistoriska 
växtgeografi, antagligen last detsamma. Grunddragen 
af författarens tankegäng skola dock refereras, särskildt 
för att visa, hvilka forskningsriktningar, som blifvit 
mast beaktade. 
En öfversikt af det viktigaste material, hvarpä 
vär kännedom om den svenska växtvärldens historia 
är grundad, nämligen de fossilförande kvartäraflagrin- 
garne, samt en redogörelse för metoderna vid deras 
under sökning förutskickas som inledande. Pä torf- 
mossjordarterna ägnas hufvuduppmärksamheten. Vid 
deras indelning följes i hnfvudsak H. von Post och 
vid särskildt torfslagen Sernander. 
Den svenska växtvärlden är i sin helhet invan- 
drad sent, efter istiden. Förf. anser, att Nordsjön, 
Atlanten och Östersjön i sä betydlig grad hindrat 
växtinvandring, att tili den skandinaviska halfön i 
hufvudsak endast funnits tvä spridningsvägar : en 
sydvästlig frän Danmark till södra Sverige och en 
ostlig öfver (de norra?) Östersjöprovinserna och Fin¬ 
land till norra och mellersta Sverige. — För Sveriga 
Bot. Not. 1896. 
