116 
nu invandrade, hade dock en gang för ut nämligen 
under ishafstiden inkommit i det baltiska bäckenet, 
men sedan utdödt under Ancylustiden. 
Ett intressant, väl skrifvet .kapitel är en kor- 
tare öfversikt af särskildt de sista ârens forskningar 
öfver den rika endemism , som äger rum i vara s. k. 
kritiska slägten. Närmare ingâr han pâ slägtena 
Betula , JRubuSj Hieracium och Gentiana och faster sig 
därvidlag mast vid arbeten af F. W. C. Areschoug, 
Dahlstedt och Murbeck. 
Grenom den fortgaende sekulära höjningen efter 
Litorinahafvets maximum har klimatet försämrats. 
Yegetationslinierna, som under L.-tiden legat högre 
an nu, ryckas härigenom betydligt nerât och norr- 
ländska former vandra söderut. 
Menniskan, denna viktiga faktor i växtvärldens 
utvecklingshistoria, anser förf. först under L.-tiden 
hafva uppträdt i södra Sverige. Redan under sten- 
âldern har floran rekryterats med en del ogräsväxter. 
Om beskaffenheten af det förhistoriska jordbruket lemna 
oss Kristersen, Sarauw och Rostrup en del upplysnin- 
gar. — Af kulturformationer behandlas särskildt än- 
gen efter Krause. 
Arbetet afslutas med litteraturförteckning, regi¬ 
ster, kart- och figurförklaringar samt en växtgeogra- 
fisk karta öfver Skandinavien med gränslinier för Be¬ 
tula odorata , Daphne, Tilia europcea , Quercus Robur 
och Fagus. — Föröfrigt finnas i täxten flere kart- 
skizzer, träsnitt och avtotypier, deraf en del synner- 
ligen lyckade. 
Det nu i yttersta korthet refererade arbetet lem- 
nar ej blott en kort och i manga stycken väl afvägd 
framställning af den utvecklingshistoriska skandinavi- 
ska växtgeografien — arbetet rör ingalunda endast 
svenska förhallanden — sädan vi genom författarens 
och andras forskningar känna densamma, utan inne- 
haller äfven en del nya synpunkter, asigter och förut 
