187 
liga former har nästan samma färg öfverallt, sa är 
det hos andra stärkt brokigt tecknadt genom en svart- 
aktig rygglinie och mer eller mindre ljusgröna tili 
hvitaktiga sidolinier. 
Andra kännetecken hämtas af brakteernas färg r 
förgreningen, akladiets längd och för öfrigt af de eljes 
inom släktet systematiskt viktiga organens förhällan- 
den sasom beklädnaden, holkfjällens bredd, tillspets- 
ning o. s. y. 
I det följande lämnar jag i anslutning tili Nä- 
geli och Peter’s behandling af gruppen sä langt det 
f. n. later sig göra en kortfattad öfversikt öfver skan- 
dinaviska Auricula-former, grundad dels pâ egna sam- 
lingar dels pâ exsiccat-verk och herbarier, som varit 
mig tillgängliga pâ riksmuseum i Stockholm. 
H. *melaneima. H. & P. a genuinum. 1 . epi- 
losum. Nägeli och Peter, Piloselloiden s. 188, Hie- 
rac. Nægel. N:o 66 p. p. 
Utmärkes isynnerhet genom de svartaktiga, har- 
lösa, glandelbärande holkarna med nagot breda, trub- 
biga, knappt ljuskantade fjäll 
Anträfifad i Skâne , Svedala s:n i närheten af 
Svedala järnvägsstation (f. med omkr. 7 mm. langa 
holkar, klädda af 1—2 mm. langa glandler); Van- 
kifva s:n i närheten af kyrkan (f. med nagot mindre r 
6—7 mm. langa holkar af en gragrönaktig färgton) ; 
Skäralid pâ Söderäsen. Smaland , Pemsjö s:n (f. med 
jämförelsevis smalfjälliga holkar). Vestergötland , pâ 
Svältorna i närh. af Ljungs järnv.-station (förf ); Essöu 
i Hjelmaren? (A. Callmé); ” Jämtland ad Klöfsjö in 
betuleto humili loco sicco lapidoso” (Dahlst. Herb. 
Hier. Scand, Cent. YII, N:r 19). 
H. *me1aneima. N. & P.j a genuinum. 8. stipitatum . 
Utmärkes af det (15)20—50(100) mm. länga 
akladiet (hos hufvudf. (3)5—8 mm.) 
Anträffad i Vestergötland , ”Smörhälan” nära Boräs 
(f. med stora, 8—9 mm. lânga, nägot grägröna hol- 
