142 
döma af tvâ här nedan anförda exempel tyckes förf. ej iakt- 
taga § 3 och § 60 raom. 2 i nämnda regier. 
Förf. upphöjer näml. nu 1896 E. officinalis v. tenuis 
Brenn, (uppställd 1886) till art under namnet ”E. tenuis' \ 
oaktadt han sjelf 1893 har gifvit samma namn ât en ny art r . 
at hvilken han nu nödgats gifva ett annat namn. Sjelf till- 
lâter han en var. latifolia af E. stricta , oaktadt det finnes 
en E. latifolia. I senare fallet skulle saledes ett varietets- 
namn ej konkurrera med ett homonymt artnamn, men väl i 
förra fallet! — Dä förf. sjelf sa sent som 1893, i Engl, u^ 
Prantl Nat. Pflanzenf., begagnat namnet E. micrantha Rchb. 
för E. gracilis Fß., sa är väl detta namn ej sä bortglömt^. 
att det utan fara för missförständ och tvetydighet kan fâ 
upptagas för en annan art. Förf. har dock accepterat nam¬ 
net E. micrantha Brenner, men omtalar i tillägget att Kihl- 
man föreslagit namnet E. hottnica för sistnämnda art, utan 
att dock uttala sitt godkännande deraf. Och i registret äro 
(väl af förbiseende) bäda de sist anförda namnen upptagna 
som godkända arter och icke ett af dem som synonym. 
I juridiken har man den grundregein, att en lag ej fär 
tillerkännas retroaktiv verkan, om den berör annan mans rätt. 
Denna regel har man äfven vid tillämpningen af prioriteten 
i botaniken väl i allmänhet ända in tili senaste tiden god- 
känt och tillämpat pâ det sättet, att ett varietetsnamn en¬ 
dast konkurrerade med andra namn under samma art. Och 
om i ett slägte ett visst artnamn redan existerar, sa fick det 
ej ändras, endast derför att en varietet med lika lydande 
namn behöfde upphöjas till art; den förra arten hade ju prio- 
ritet tili detta namn. — Derför anse vi, att E. tenuis Wettst. 
1893 bör bibehalla sitt namn, och fâ vi i stallet uppmana 
Rektor Brenner att, om han anser sin E. officinalis v. tenuis 
vara art, dâ gifva den ett namn. — Skulle namn pâ under- 
afdelningar af arten fâ konkurrera med homonyma artnamn. 
inom heia slägtet, sa skulle det i artrika slägten vara slut 
med stabiliteten för sâdana artnamn, som ofta användas Bom 
namn pâ var. eller former, ss. minima , tenuis etc. ; ty hum 
lätt kan det ej förbises att en person râkat skrifva ett par 
ord om en forma minima 1 kanske 50 âr innan en art ^mi¬ 
nima“ uppställdes i samma slägte. 
Föröfrigt fâ vi inskränka oss tili att göra utdrag ur den 
speciella delen. — Alla de skandinaviska arterna tillhöra 
sect. 1 Eueuphrasia subsect. 1 Semicalcaratæ, som in- 
delas i: 
