159 
Att de skiljaktigheter, som förefinnas mellan de 
som arter eller underarter uppställda Hieraciumfor- 
merna, icke, ätminstone direkt och pâ relativt sa kort 
tid, framkallats genom inverkan af yttre faktorer — 
sâsom olika belysningsförhällanden, olika fuktighet, 
olika jordmân — framgâr otvetydigt af de odlings- 
försök, som anställts icke blott utomlands, särskildt i 
München af Nägeli, ntan äfven i icke ringa skala här 
i Sverige, i Bergianska trâdgârden i Stockholm. Och 
vid dessa försök har man ingalunda nöjt sig med att 
inflytta spontant växande individ i trâdgârden, ntan 
man har ocksâ begagnat sig af frôsâdd. Att de in¬ 
divid, som komm a till utveckling pâ bördig trädgärds- 
jord, i afseende pâ frodighet ofta skola afvika frân 
de i ängsbackar växande, är jn ingenting annat, än 
hvad man kan vänta sig. Men i synnerhet bekläd- 
naden och bladens tandning visa, sâsom redan ofta 
framhâllits, den största konstans. Med afseende pâ 
förmägan att lämpa sig efter andra yttre förhallanden, 
att uthärda i trâdgârden, förhälla sig de olika ar- 
terna ofta rätt olika. En del fortlefver endast nâgra 
fâ âr i trâdgârden. Ett intressant exempel hârpâ 
lemnar en af mellersta Sveriges distinktaste silvati- 
cum -artade former, H . trianguläre Almqu. Den före- 
kommer särdeles allmänt i Stockholmstrakten, men 
inflyttad i botaniska trâdgârden har den, enligt hvad 
Dahlstedt meddelat mig, pâ jämförelsevis kort tid dött. 
Planmessiga iakttagelser i fria natnren leda otvif- 
velaktigt till samma âsigt om Hieraciumformernas 
konstans. Flere arter, tillhörande samma typ, hvad 
bladform och innovation beträffar, uppträda ofta vä¬ 
xande om hvarandra, utan att derigenom nâgra vä- 
sentliga förändringar med afseende pâ det for hvarje 
art karakteristiska indumentet eller pâ holkfjällens form 
kunna iakttagas. Särskildt sommaren 1890 gjorde 
jag âtskilliga hieraciologiska stândortsanteckningar 
hufvudsakligen i syfte att fa kännedom om, hvilka 
