160 
arter i regeln förekomma tillsammans och sâledes i 
viss man kunna sägas bilda formationer. De résultat 
i den vägen, jag vann, äro emellertid för vacklande 
och osäkra, för att jag skall vaga offentliggöra dem. 
Ur dessa anteckningar tar jag mig friheten framdraga 
nagra exempel, som äro egnade att belysa det nyss 
sagda. Sä observerades bland andra a en lokal H. 
*prolixum , H. pellucidum (Læst.) Dahlst., II. *meticeps 
och IL cœsiomurorum ; â en annan H. *setigeriforme ) 
H. *eusciadeum, H. *holmiense och H. *Uplandiœ; â en 
tredje H. ^cœsiiflorum , H. *expallidiforme och H. *con- 
strictum; â en fjerde H. *integratum, H. *sagittatum 
och H. *vnlgatum; â en femte H. *canïpes , H. *per si¬ 
mile, H. *meticeps och H. anfr actif or me\ â en sjette H. 
*sinuosifrons , H. lacerifolium och H. *meticeps; â en 
sjunde H. * trianguläre, H. * cœsiiflorum och H. cœsio¬ 
murorum; â en âttonde H. *sarcophyllum , H. *meti- 
cepsj H. * sinuosifrons och H. pellucidum; â en nionde 
H. pellucidum , H. *cœsiiflorum och H. *galbanum o. s. v. 
Af dessa exempel, som mest omfatta former, som 
med afseende pâ innövationen tillhöra silväticum- typen, 
framgâr, att arterna eller underarterna mycket vâl 
kunna i fria naturen vâxa bredvid hvarandra utan 
att förlora sina karakteristiska egenskaper. De förbli 
lika skiljbara. Och ofta uppträda de pâ sâdana lo¬ 
kaler, att ingen rimlig anledning finns att förneka, 
det de under en längre följd af generationer vuxit 
tillsammans. 
En hvar, som egnar Hieracia nâgon uppmärk- 
samhet, skall snart fâ klart för sig, att det âr 
langt lättare att skilja t. ex. H. pellucidum frân 
H. *cœsiiflorum ân att skilja den senare frân H. *gal- 
banum , och dock tillhör den sistnämnda ”cæsium 11 , 
under det att de bâda andra äro att hänföra till ” silva- 
ticum” eller, som ”arten” i vâra floristiska handböeker 
plägar kallas, ” mur or um 11 . Ingen, som utan förutfat- 
tade meningar undersöker dem, skall kunna förneka, 
