169 
söder om Motala ström) och norra Smäland samt 
Stockholmstrakten och vissa delar af Upland. Öfver 
resultaten af undersökningarna i det förstnämnda om* 
radet har en mycket utförlig redogörelse lemnats af 
Dahlstedt i ha ns ofvan anförda arbete. Der finner 
man ocksa värdefulla upplysningar om det sistnämnda 
omradet. Men nägon framställning, särskildt egnad 
at dess Hieraciumvegetation, har icke lemnats, sedan 
rektor Almquists i skizzerad form framställda, för hie- 
raciologiens utveckling i vart land sä vigtiga ’’Studier 
öfver slägtet Hieracium” utkommo. Öfver en och 
annan der anträffad form, har derför ingen beskrif- 
ning hittills offentliggjorts, liksom ocksä ännu allt för 
ofullständiga uppgifter föreligga i literaturen om fiera 
der uppträdande formers freqvens. Emellertid är kändt, 
att fiera synnerligen beaktansvärda former förekomma 
i ettdera af dessa omraden, och det ganska ymnigt, 
utan att vara anträfifade i det andra. Det finns tili 
och med heia formgrupper, som heit och hallet, eller 
nästan heit och hallet tillhöra blott det ena af dem. 
Hvad den trakt beträffar, som jag efter bästa 
förmaga sträfvat att undersöka, mäste den otvifvelak- 
tigt anses som i hieraciologiskt hänseende särdeles rik. 
De der i mängd förekommande löfängarna och ängs- 
backarne erbjuda för Hieracia synnerligen gynsam 
mark. Att i dess vegetation skola inga saväl former 
som tillhöra Mälarens omgifningar, som ock sadana, 
som tillhöra södra Östergötland, är ju ingenting an- 
nat, än man kan vänta sig. 
Öfverraskande är deremot fyndet af arter med 
sa utpreglad nordlig utbredning som II. *cochleatum 
(N. & P.) och H. *constrictum Norrl. Bland öfriga, 
som, för sa vidt kändt är, här hafva sin sydgräns mär- 
kas: H. *holmiense (N. & P.), H. *umbellifernm (N. & 
P.), II- *glandulosissimum Dahlst. och H. *mundul if orme 
Dahlst. Ymnigt förekomma här ocksa nagra, som 
längre söderut uppträda blott pa fa stallen och, som 
