171 
tills n har jag icke lyckats pâvisa nägra dylika mellan 
ofvan nämnda underarter. De former, som urskilts 
först i derma trakt (sasom H. * lugubre G. Anderss., 
H. *acrogymnon Malme och H. *remanens Malme), äro 
sädana, att man näppeligen om dem kan misstänka, 
att de äro af hybridt Ursprung. En form, som upp- 
träder i nagra fa individ — och sä är ju ofta för- 
hällandet med hybrider — kan dock lätt förbises, 
heist da det gäller växter, som förekomma i sädan 
mängd som Hieracia i ängsbackar och pa dylika 
standorter. 
Om ocksa ett ansenligt antal Hieracia vulgata 
(samt cymosum- och glomeratum- former) äro funna i 
det af mig undersökta omrädet, har jag dock all an- 
ledning att antaga, att ännu fiera der skola anträfias. 
Former, som äro kända saväl fran Stockholmstrakten 
och Kungsörstrakten som fran södra Oster götland, 
saknas med all sannolikhet icke heller här. Sadana 
äro t. ex. H. *subtriangulare Stenstr., H. *Stenstroemii 
Dahlst., H. *cethiops Dahlst., H. *serratifrons Almqu., 
H. *subcrassum Dahlst., H. orbicans Almqu., H. *pin- 
natifidum Lönnr och H. Hepidiceps Dahlst. Eget är 
dock, att jag trots mycket sökande ej lyckats anträfia 
en sä lätt igenkänlig form som H. orbicans Almqu. 
Att ingen enda représentant af gruppen Oreadea 
hittills observerats inom omrädet, har jag redan förut 
framhallit (Botaniska Notiser för 1891, pag. 105). 
Icke heller har anträffats nagon form af kollektivar- 
terna H. macrantJielum N. & P., H. auricuUnum Almqu., 
H. Zizianum Tausch, H. grandidens Dahlst. och H. 
sgmrsidens Dahlst. 
